Провадження № 2/127/1606/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії. Просить встановити, що відомості, зазначені відповідачем в поясненні на ім`я начальника Центрального відділу ДВС у м. Вінниці, завідомо фальшиві, дійсності не відповідають, є спробою дуріння. Встановити факт незаконного заволодіння ОСОБА_2 майно КС «Злагода», яке 14.07.2015арештоване ДВС. Покласти обов`язок ОСОБА_2 упродовж 10 днів повернути з незаконного володіння майно до ДВС для припинення з ним шахрайських дій по акту, складеного комісією з участю слідчого Вінницького відділу поліції, який в рамках кримінального провадження від 06.05.2015 № 0002901 проводить розслідування злочинів в КС «Злагода», представника міськради, держвиконавця, незалежних членів спілки з числа вкладників у т.ч. позивача.

Ухвалою суду від 27.05.2020року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Хоча ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Позивачем у справі, відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.

Згідно позовних вимог позивач просить встановити, що відомості, зазначені відповідачем в поясненні на ім`я начальника Центрального відділу ДВС у м. Вінниці, завідомо фальшиві, дійсності не відповідають, є спробою дуріння, однак в судовому засіданні позивачем не було уточнено які саме пояснення відповідача є завідомо фальшиві та не відповідають дійсності та не надано доказів їх недійсності.

Крім того, позивачем не доведено факту незаконного заволодіння ОСОБА_2 майном КС «Злагода», оскільки останній був призначений зберігачем майна КС «Злагода», а тому і вимога про покладення обов`язку на ОСОБА_2 повернути з незаконного володіння майно задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Вказані строки продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Повне судове рішення складено 20.07.2020року.

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя: