Справа № 524/3333/20
Провадження № 2-з/524/68/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яке діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Турецької Республіки, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Автозаводського районного суду знаходиться справа за позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яке діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини до ОСОБА_3 Республіки.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів.

В обґрунтування заяви зазначає, що під час подружнього життя ОСОБА_4 неодноразово застосував до неї та до сина ОСОБА_5 фізичне насилля, бив її та халатно виконував свої батьківські обов`язки. За захистом своїх прав вона зверталась до поліції у м. Ізмір Турецької Республіки. Справи за її скаргами розглядались у м.Ізмір Турецької Республіки. Самостійно отримати вказані документи можливості не має.

Для підтвердження своїх заперечень проти позову просить звернутися із судовим дорученням про надання правової допомоги та витребувати від компетентних органів поліції та компетентних судових органів м. Ізмір Турецької Республіки інформацію щодо її звернень за захистом її та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушених прав за період з 01 травня 2015 року по 05 березня 2019 року, вказати коли саме та з яких приводів вона зверталась до органів поліції та судових органів, та надати копії відповідних документів: звернень, рішень, прийнятих за результатами розгляду даних звернень та зупинити провадження у справі до надходження відповіді від компетентних органів на судове доручення про надання правової допомоги.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення доказів та додані до неї матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1 - 4 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Суд зазначає, що звернення з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави передбачено в порядку ст. 498 ЦПК України.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які б вказували на наявність ризику втрати цих документів або на те, що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, заявником не зазначені.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів шляхом звернення із судовим дорученням про витребування від компетентних органів поліції та компетентних судових органів м.Ізмір Турецької Республіки інформації в порядку ст. 116 ЦПК України, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 116-118 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя О.С. Предоляк