Справа № 2-4938/11
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мороки С.М.,

за участі секретаря Олійник Н.М.,

державного виконавця Хохоляк С.В.,

представника боржника Гусак О. ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Паскарь Каріни Маріанівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, стягувач ОСОБА_3 ,

В с т а н о в и в:

Державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Паскарь К.М. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, стягувач ОСОБА_3 , в якому зазначено наступне: на виконанні Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться зведене виконавче провадження 58960427, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу та відсотків за договором позики, відповідальність якого перед стягувачами обмежена вартістю майна, одержаного у спадщину.

За вказаним зведеним виконавчим провадженням боржником є - ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавцем винесені постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 185213191 - за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме 1/2 частка квартири двокімнатної, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилались виклики, щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності нерухоме майно, а саме 1/2 частка двокімнатної квартири, однак ОСОБА_2 рішення не виконує.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 16.11.2018 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 14.08.2018 року органом видачі 2317, та має паспорт серії НОМЕР_3 , виданим 02.12.2011 року, органом видачі 4801.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 5 частини першої статті 6, частиною четвертою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», пунктом 8 статті 19, пунктом 4 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31.03.1995 №231, статтею 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

В судовому засіданні представник Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) свої вимоги підтримала за обставин, зазначених у поданні.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином

Представник ОСОБА_2 адвокат Гусак О.М. проти задоволення подання заперечував з підстав зазначених у відзиві на подання, а саме:

Розглянувши подання державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.10.2019 р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Баштового 0.0. без вилучення паспортного документа, вважаю вказане подання незаконним та необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до подання державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом у справі № 2-4938/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу та відсотків за договором позики, відповідальність якого перед стягувачами обмежена вартістю майна, одержаного у спадщину.

Згідно з постановою державного виконавця Бердянського міськрайонного управління юстиції від 27.08.2014р. про закінчення виконавчого провадження, яка направлена на адресу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області листом № 32428 від 27.08.2014р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4938/11, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Вказане свідчить про незаконність і безпідставність вимог державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 у зв`язку з невиконанням виконавчого листа по справі, виконавче провадження по якій закінчене у зв`язку з фактичним виконанням вішення суду.

Якщо ж, незважаючи на викладене, розглянути подання державного виконавця по суті, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на виконанні Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться зведене виконавче провадження 58960427 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу та відсотків за договором позики, відповідальність якого перед стягувачами обмежена вартістю майна, одержаного у спадщину. Однак, до подання державний виконавець додає документи з виконавчого провадження № 37978766. При цьому, до подання не подано жодного доказу того, яке відношення має виконавче провадження № 37978766 до зведеного виконавчого провадження № 58960427.

Вказане також свідчить про незаконність і безпідставність вимог державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 .

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Вказане свідчить, що необхідною умовою звернення виконавця до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України є саме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Однак, державний виконавець не надав жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 направлялися та вручалися вимоги та виклики державного виконавця щодо явки до виконавця для надання пояснень. Будь-яких інших доказів ухилення ОСОБА_2 від (виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державним виконавцем також не надано. Вказане свідчить про відсутність доказів того, що ОСОБА_4 0.0. ухилявся від виконання «зобов`язань, оскільки ОСОБА_2 не отримував від державного виконавця вимоги та виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень.

Боржником за рішенням суду у справі № 2-4938/11 ОСОБА_2 став внаслідок прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України (спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але (в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, (якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за (позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, вищевказане свідчить, що у разі незадоволення спадкоємцем вимог кредитора шляхом одноразового платежу, кредитор може звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцю у натурі.

Вказане свідчить, що законом не передбачена відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями кредитора-спадкодавця власним майном або коштами спадкоємця, а право спадкоємця відмовитися від одноразового платежу з метою задоволення вимог кредиторів спадкодавця передбачено ст.1282 ЦК України та не може свідчити про ухилення спадкоємця від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Таким чином, ОСОБА_2 як спадкоємець ОСОБА_5 не відповідає за зобов`язаннями ОСОБА_5 власним майном та коштами, а відповідає лише майном, що було передане ОСОБА_2 у натурі як спадкоємцю ОСОБА_5 .

Як зазначено у поданні державного виконавця за ОСОБА_2 зареєстроване нерухоме майно, яке отримане у спадщину, а саме 1/2 частка квартири двокімнатної, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане свідчить, що у разі незадоволення ОСОБА_2 як спадкоємцем ОСОБА_5 вимог кредитора шляхом одноразового платежу, кредитор може звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцю у натурі. Також необхідно зазначити, що квартира двокімнатна, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом іпотеки за договором іпотеки від 12.09.2008р., укладеним між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та гр. ОСОБА_5 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 190676093 від 28.11.2019р.

Вказане також свідчить про безпідставність і незаконність посилання державного виконавця в поданні на те, що ОСОБА_2 не здійснив будь - яких дій, спрямованих на виконання рішення, ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, оскільки ОСОБА_2 не відповідає по зобов`язаннях спадкодавця ОСОБА_5 власним майном та коштами, а відповідає лише майном, отриманим у спадщину в натурі, яке є предметом іпотеки.

Зазначене також свідчить про незаконність і безпідставність вимог державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на ст. 377-1 ЦПК України. Однак, в Цивільному процесуальному кодексі України відсутня ст. 377-1.

Вказане також свідчить про незаконність і безпідставність вимог державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 .

Таким чином, представник боржника вважає подання державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 352 95 від 21.10.2019р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі /країни ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа є незаконним та не обґрунтованим.

Дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Так, згідно з ч.1 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Стаття 441 ЦПК України визначає порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Судом встановлено, що на виконанні Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження580604427 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу та відсотків за договором позики, відповідальність якого перед стягувачами обмежена вартістю майна, одержаного у спадщину.

За вказаним зведеним виконавчим провадженням боржником є - ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у раз ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

В поданні та доданих до нього документів відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення боржника від виконання грошового зобов`язання, відсутні докази які б підтверджували його неявку до державного виконавця, що є необхідною умовою тимчасової відмови особі у виїзді за кордон, що прямо зазначена в Законі України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до положень вищезазначених законів, така ознака як ухилення боржника від виконання рішення є обов`язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та в зв`язку з відсутністю таких даних в матеріалах справи, законних підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон немає.

Керуючись ст. 33 Конституцією України, ст. 441 ЦПК України, ст. 5, 6, 18 Закону України „Про виконавче провадження, суд -

У х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Паскарь Каріни Маріанівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, стягувач ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.08.2020 року.

Суддя С.М. Морока