Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2020 Справа №607/9755/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що із 17 травня 2018 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . ОСОБА_2 фактично почав проживати разом з відповідачем з 16 листопада 2018 року, тобто з часу народження дитини. До цього часу позивач проживав у м. Радехові Львівської області, один раз за два тижні, приїжджав до відповідача в гості. Із січня 2019 року по даний час ОСОБА_1 проживає за місцем своєї реєстрації окремо від ОСОБА_2 , спільного господарства вони не ведуть та взаємним побутом не пов`язані. Основною причиною фактичного припинення їх шлюбних відносин стали претензії ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо неналежного матеріального забезпечення її та дитини. Після припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 не спілкується з ОСОБА_1 та безпричинно не дозволяє йому спілкуватися з дитиною. Відповідач запевнювала позивача, що він є батьком народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_4 . Однак, вважає, що позивач це робила виключно з метою подальшого стягнення з нього аліментів на утримання дитини. У січні 2019 року у позивача виникла обґрунтована упевненість, що він не являється біологічним батьком дитини, оскільки на час зачаття дитини він з відповідачкою не жили однією сім`єю, спілкувалися лише по телефону та через соціальні мережі. З огляду на викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким виключити із актового запису №2788 від 12 грудня 2018 року у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 12 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відомості про громадянина ОСОБА_1 як батька дитини.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подавала.

13 травня 2020 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками розгляду якого закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у задоволенні позову просить відмовити. Зазначила, що позивач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, згідно отриманого клопотання просять справу розглядати у відсутності їх представника.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із 17 травня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2020 року.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 12 грудня 2018 року зроблено актовий запис за №2788.

У Свідоцтві про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , виданому 12 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, батьком зазначено ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 .

В силу вимог 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним походить від подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні, між сторони у справі 17 травня 2018 року зареєстровано шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 . Згідно, ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.11) зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

На виконання ухвали суду від 03 грудня 2019 року Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром проведено судову генотипоскопічну (генетичну) експертизу за результатами якої зроблено висновок від 04.03.2020 року № 14/4 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ймовірність даної події складає 99,9999%.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення,він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

ЄСПЛ зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд проаналізувавши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, не підлягає до задоволення. Так, суд зазначає, що згідно висновку експерта від 04.03.2020 року №14/4 зробленим за результатами судової генотипоскопічної (генетичної) експертизи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ймовірність даної події складає 99,9999%. Таким чином, твердження позивача, що він не є батьком малолітньої ОСОБА_3 , 16.11.2018 року спростовуються зазначеними доказом.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

ОСОБА_2 заявила клопотання про стягнення із позивача в її користь втрат, затрачених нею на поїздку до м. Львова у експертну установу з метою здачі аналізу на тест ДНК (за клопотанням позивача) в сумі 3 673,64 грн., що підтверджується наявним при матеріалах справи чеком від 20.02.2020 року, наданим водієм таксі «Пілот» ОСОБА_5 , позивний номер 902. В силу вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Відтак, суд вважає, що з позивача в користь відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати в сумі 3 673,64 грн., пов`язані із поїздкою ОСОБА_2 до місця проведення експертизи, яка була призначена судом за клопотанням позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, відмовити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 3 673 (три тисячі шістсот сімдесят три) грн. 64 коп. витрат, пов`язаних із її явкою та неповнолітньої дитини до експертної установи.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 липня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан