ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8790/19 Номер провадження 22-ц/814/1697/20Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

За участю секретар судового засідання: Зеленської О.І.

Представника відповідача: Коваль Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з участю третьої особи: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 липня 2020 року, ухвалене без участі учасників судового процесу під головуванням судді Блажко І.О.,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25 липня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського РНО Київської області Гамзатовою А.А. за реєстровим номером 1043 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 72963,32 грн.
Підстави позовних вимог вмотивовував тим, що 25.07.2019 ПН Броварського РНО Київської області Гамзатовою А.А. на підставі заяви відповідача та доданих до неї документів було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1043 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості у розмірі 72963,32 грн. Вказує на те, що приватний нотаріус повинна була відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених ст.49 ЗУ «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії вище вказаного виконавчого напису суперечило законодавству України, відповідачем не було подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Позивач ніколи не мав жодних договірних стосунків з відповідачем, не отримував від відповідача жодних коштів.
Також зазначає, що у відділенні «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк» 02 липня 2013 року він за кредитним договором №500387338 на споживчі потреби отримав на картковий рахунок кредитні кошти в сумі 20 000,00 грн. 14 грудня 2015 року його дружина подала офіційне звернення до «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк», яке було зареєстровано за № 128036, де повідомила про знаходження боржника ОСОБА_1 у військовій частині в/ч НОМЕР_1 та прийняття ним участі в АТО. Залишок боргу згідно наданої банком роздруківки складав 13 247,84 грн. У зв`язку з чим дружина позивача прохала не нараховувати штрафних санкцій за вказаним кредитом.
З того часу ПАТ «Альфа-Банк» до позивача жодних вимог не заявляв, позивач не отримував жодної претензії про погашення кредитної заборгованості, особисто звертався у відділення банку піл час своєї відпустки, був запевнений, що сума боргу не збільшується. По цей час позивач несе службу у в/ч Національної Гвардії України, що розташована у АДРЕСА_1 . Про існування виконавчого напису дізнався з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. направленої за місцем несення служби 10 вересня 2019 року, вхідний номер 1150 від 18 вересня 2019 року.
Оскільки будь-яких інших боргових зобов`язань крім зобов`язань перед ПАТ «Альф Банк» він не мав, вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання від відповідача не отримував, тому виконавчий напис вважає вчиненим незаконно при відсутності оригіналів фінансового чеку та опису вкладення, які б підтверджували направлення йому вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Вказує на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбулося без підтвердження безспірності заборгованості, по проходженню трьох років після виникнення права вимоги, також за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, оскільки стягнення заборгованості за відсотками, пенею, а стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової) не відповідало вимогам законодавства. З цих підстав, вчинення виконавчого напису не відповідає вимогам п.п. 5.1, 5.2, 5.3 п.5 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 відповідно до яких виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість; якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів; якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 25 липня 2019 року вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною за реєстровим номером 1043 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 72963 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 32 (тридцять дві) копійки за кредитним договором №630208336, укладений 11 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» - відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.
Вказує на те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого за кредитним договором №630208336, який укладений 11 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», чим позбавив його права на можливе його оскарження у майбутньому.

Зазначає, що суд взагалі не встановив чи насправді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він мав безспірну заборгованість перед стягувачем за кредитним договором №630208336, укладеним11 вересня 2014 року. Не надав жодної оцінки документам на підтвердження цієї заборгованості, не перевірив факт надання всіх необхідних документів нотаріусу.

Не містить рішення суду і висновків щодо його доводів про відсутність повідомлення його, як боржника, про укладення договору факторингу, за яким право вимоги спочатку продано 26 грудня 2018 року ( договір №2019-1КІ/ВЕСТА) ТОВ «ФК «ВЕСТА», а потім 16 січня 2019 року (№16-01/19/1) - ТОВ «Вердикт Капітал».

Вважає, що він як сторона договору факторингу мав бути присутнім при їх укладенні.

Також вказує на те, що суд не надав оцінку діям нотаріуса при вчиненні виконавчого напису.

Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду залишити без змін.

Вказує на безпідставність доводів позивача та дотримання нотаріусом вимог чинного законодавства при виконані виконавчого напису.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач 02 липня 2013 року у відділенні «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк» одержав за кредитним договором №500387338 на споживчі потреби на картковий рахунок кредитні кошти в сумі 20 000,00 грн. (а.с.7).
14 грудня 2015 року дружина позивача ОСОБА_2 подала офіційне звернення до «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк», яке зареєстровано за № 128036, про перебування ОСОБА_1 у військовій частині в/ч НОМЕР_1 та прийняття ним участі в АТО, залишок боргу згідно наданої банком роздруківки складав 13 247,84 грн. (а.с.17).
Вмотивовуючи підстави позову, ОСОБА_1 вказує на факт існування договірних відносин з ПАТ «Альфа-Банк» на підставі кредитного договору № 50038738 від 02.07.2013, у підтвердження чого надав суду копію власноручно підписаного договору. Відповідно до п.2.3 цього договору дата остаточного повернення кредиту 03.07.2016. Позивач стверджує, що має заборгованість перед банком в сумі 13247,84 грн., проте заперечує проти нарахованих санкцій.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог, оскільки предметом спору є виконавчий напис від 25 липня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, за реєстровим номером 1043, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 72963,32 гривні, який у дійсності був вчинений на підставі кредитного договору № 630208336, укладеного 11 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», а не кредитним договором №500387338 від 02 липня 2013 року, як це зазначив позивач.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі ст.87 закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.
Статтею 88 закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш як 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш як один рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 закону «Про нотаріат»).

Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.
Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Встановлено, що 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського РНО Київської області Гамзатовою А.В. вчинено виконавчий напис за реєстраційним №1043 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №630208336 від 11 вересня 2014 року, який було укладено між АТ «Альфа Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ «ФК «ВЕСТА», правонаступником якого, на підставі договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал». Сума заборгованості складає 72313,32 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 51155,80 гривень; строкова заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом становить 5949,378 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 15208,15 гривень. (а.с.146).

З витребуваних у приватного нотаріуса матеріалів щодо вчинення виконавчого напису вбачається, що відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» за договором про відступлення права вимоги від 16 січня 2019 року за зобов`язаннями позивача згідно кредитного договору № від 11 вересня 2014 року отримало право на вимогу в сумі кредиту 51155 гривень 80 копійок.
Станом на 18 липня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» при зверненні з заявою про видачу виконавчого напису за період з січня 2019 року по липень 2019 року до суми заборгованості були донараховані відсотки, комісія та плата за пропуск мінімальних платежів, у зв`язку з чим загальний розмір заявленої заборгованості склав 72963 гривні 32 копійки.

Приватний нотаріус не перевірила наявності обґрунтованих та законних підстав у нового кредитора для нарахування вказаних вище сум та включення їх до суми заборгованості за кредитом.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявні нечіткі копії документів, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення , на виконання вимоги апеляційного суду представником відповідача в судове засідання надані копії документів кредитної справи належної якості, з яких установлено, що за умовами договору у формі заяви- анкети , додатка до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та довідки про умови кредитування, які підписані обома сторонами , укладеного 11 вересня 2014 року ОСОБА_1 отримав кредитну картку, строк дії якої визначено 2 роки з можливістю перевипуску карки за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Строк дії кредитної лінії визначений у 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Максимальний строк користування кредитними коштами 36 місяців ( п.4.3 додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб)

Матеріали справи не містять жодних доказів щодо перевипуску кредитної картки.

Також апеляційний суд бере до уваги доведеність того факту, що першому кредитору ПАТ «Альфа-Банк» з грудня 2015 року було достовірно відомо, що ОСОБА_1 у період з 26 листопада 2015 року бере участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції сектор «М» м. Маріуполь Донецької області.

Дана обставина прямо впливає на визначення розміру зобов`язання ОСОБА_1 як позичальника.
У відповідності до Закону України від 20 травня 2014 року № 1275-7 внесено зміни до ст. 14 Закону України 2 про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» де в п. 15 передбачено , що військовослужбовці з початку і до закінчення особливого періоду та резервістам і військовозобовязаним з моменту призову та до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за неналежне виконання зобов`язань перед банком та проценти зва користування кредитом не нараховуються.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з документів, поданих ТОВ «Вердикт Капітал» до приватного нотаріуса вбачається спірність вимог кредитора, зокрема щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами та, строкова заборгованість за штрафами і пенями .

Апеляційний суд зазначає, що у виконавчому написі нотаріуса вказано про стягнення штрафних санкцій та пеня за неналежне виконання зобов`язань , хоча заявник прохав стягнути комісію та плату за пропуск мінімальних платежів. Зазначене протиріччя є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис здійснений з порушенням вимог закону та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з вимогами ст. 12, 49, 64, 81, 89 ЦПК України особа, яка бере участь в справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 про те, що він не укладав договір від 11 вересня 2014 року є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності з вимогами ст. 204 ЦК України діє презумпція дійсності правочину.

Обґрунтованими є посилання ОСОБА_1 на судову практику, а саме: рішення ВП ВС у справі №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, у якому суд вказав, що під час розгляду справи такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені, якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі.
Суд першої інстанції, витребувавши у приватного нотаріуса належним чином завірену копію виконавчого напису від 25 липня 2019 року за реєстровим № 1043 та копії документів, які були підставою для вчинення зазначеного виконавчого напису, не надав належної оцінки цим доказам та необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Заперечення представника ТОВ «Вердикт Капітал» щодо неналежності підпису апелянта у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність даного судового провадження.
Підстави вважати підписи апелянта підробленим відсутні, клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи відповідачем не заявлялося. Встановлення факту належності підпису особі потребує спеціальних знань та вмінь, внаслідок чого суд не може зробити висновок про його підроблення лише на підставі загального огляду документів.

Не є підставою для визнання безспірними вимог і посилання представника ТОВ «Вердикт капітал" на ту обставину, що ОСОБА_1 не надано достатніх та належних доказів на підтвердження факту перебування його на військовій службі. Зазначені докази нотаріусу повинні були бути надані саме ТОВ «Вердикт Капітал», як заявником.

З цих підстав доводи апеляційної скарги спростували висновки місцевого суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування Октябрського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2020 року, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

З тих підстав, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, а апелянт звільнений від сплати судового збору, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1152 гривні 60 копійок підлягають сплаті на користь держави за рахунок відповідача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 липня 2020 року, скасувати. Ухвалити нове рішення.
Визнати виконавчий напис від 25 липня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського РНО Київської області Гамзатовою А.А. за реєстровим номером 1043 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 72963 гривень 32 копійки таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави 1152 гривні 60 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складений 30 липня 2020 року.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук