Справа № 487/8118/19
Провадження № 2/487/701/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 рокуЗаводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В:

31.10.2019 адвокат Ярмолович О.Є. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання 30.06.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із позивачем. 11.06.2003 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час дочка сторін є повнолітньою і навчається у «Колледж Вігра- ОСОБА_4 » (Хассель, Бельгія) є студенткою денного відділення для відвідування уроків другого року навчання третього курсу природничих і математичних дисциплін 2019-2020 навчального року з 1 вересня 2019 року до 30 червня 2020 року без отримання стипендії. Позивач не працює та доходів не отримує. Оскільки повнолітня дочка ОСОБА_3 навчається у «Колледж Вігра-Джессі» на денній формі, відповідно не має змоги працювати та отримувати доходи, тому вона потребує матеріальної допомоги для продовження навчання. Після досягнення дочкою сторін повноліття відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою, не є інвалідом, інших дітей на утриманні не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на повнолітню дочку у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання 30.06.2020 року, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті.

28.02.2020 року представником відповідача ОСОБА_5 надано до суду відзив, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував, посилався на те, що твердження позивача у позовній заяві є завідомо неправдивими та такими, що мають намір ввести суд в оману. Це відображено в рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2016 року по справі № 487/8602/15-ц ОСОБА_2 має суттєві проблеми із здоров`ям, потребує регулярного медичного нагляду та значних витрат на лікування. Також ОСОБА_2 має іншу неповнолітню дитину, яку утримує одноособово, дитина постійно проживає із ним. Відповідач не має постійного заробітку, що свідчить про неможливість призначення аліментів з цих підстав, а навіть в разі призначення, про необхідність зменшення заявленого розміру аліментів. Також зазначив, що позивачем подані неповні та неналежні докази на підтвердження навчання дочки закордоном. Крім того, відповідно до одного з документів вбачається, що період навчання 2018-2019 рік, тобто період, коли дитина була ще неповнолітньою, а відповідачем дозволів на виїзд дитини за кордон не надавався, що ставить під сумів, що дитина виїздила за кордон. Вважає, що у суду відсутнє доказове обґрунтування позовних вимог, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

08.04.2020 року від представника позивача ОСОБА_6 до суду надійшла відповідь на відзив, у якому він зазначив, що твердження про те, що відповідач має суттєві проблеми із здоров`ям та потребує регулярного медичного нагляду та значних витрат є безпідставними, оскільки надані відповідачем довідки видані у 2015 році, а документів з медичних установ, які підтверджують незадовільний стан здоров`я відповідача на теперішній час відповідачем не надано. Наявність у відповідача іншої дитини не звільняє його від обов`язку утримувати повнолітню дочку ОСОБА_3 , яка продовжує навчання. Крім того у рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2016 року зазначено, що відповідач сплачує аліменти на утримання другої дитини, при цьому з наданого відповідачем акту про проживання від 27.02.2020 року зазначено, ОСОБА_7 проживає разом з відповідачем з 05.04.20009 року, що суперечить зазначеному рішенню суду. Окрім того відповідач у відзиві зазначає, що не має постійного заробітку що свідчить про неможливість сплати аліментів, але сам по собі факт не працевлаштування та відсутність доходів не є причиною звільнення відповідача від обов`язку утримувати повнолітню дочку на період навчання, яка потребує такої допомоги. Твердження відповідача щодо невідповідності поданих позивачем документів про навчання є необґрунтованим, оскільки запис до школи «Колледж Вірга-Джессі» на 2019-2020 навчальний рік від 28.06.2019 та довідка «Колледж Вірга-Джессі» від 18.09.2019 року видані відповідно до законодавства іноземної країни Бельгії. Щодо сумнівів відповідача у навчанні його доньки за кордоном оскільки в 2018-2019 роках їй не виповнилось 18 років, а відповідач дозволів на виїзд за кордон не надавав зазначив, що у вересні 2018 року дочці сторін вже виповнилось 17 років тому відсутня необхідність у відповідача згоди на виїзд.

Представник позивача адвокат Ярмолович О.Є. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в подальшому до судового засідання не з`явився, суду надав клопотання, в якому просив розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Представник позивача адвокат Куценко Ю.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, в подальшому до судового засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою.

Згідно довідки форми-3 виданої ТОВ «Ліски-М» №1040 від 06.08.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої «Колледж Вірга-Джессі» у м. Хасселт 18.09.2019 року ОСОБА_8 зарахована студенткою денного відділення для відвідування уроків другого року навчання третього курсу природних і математичних дисциплін (011994) 2019-2020 навчального року з 1 вересня 2019 року до 30 червня 2020 року. Програма не передбачає оплату стипендії, учень регулярно відвідує школу.

Також судом встановлено, що відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2003 року з ОСОБА_2 стягувались аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частки заробітку. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2016 року по справі за провадженням 2/487/400/16 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_9 , визначений постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2003 року. Стягнуто з ОСОБА_2 уродженця м. Миколаєва на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання динним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 19.09.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2/487/400/16 закінчене.

Крім того, встановлено що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із ним, що підтверджується актом про проживання від 27.02.2020 року.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів №89 від 18.02.2020 року вбачається, що з березня 2018 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 .

Також із наданої відповідачем довідки Міської лікарні №54 від 08.10.2015 вбачається, що у відповідача встановлені такі захворювання: ДДПП п/відділу, грижа МТІД (4-4,5 мм.) з компресією. Обмежено фізичні навантаження.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі з`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач не працює, але є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також те, що обов`язок батьків утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби ОСОБА_3 , відповідно до ст. 199 СК України з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду 31.10.2019 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання 30.06.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258, 264-265, 267-268, 430 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 185,199-200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.10.2020 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Гаврасієнко