Справа № 288/1502/19
Провадження № 2/288/55/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретарів судових засідань - Франчук Ю.О., Костюк О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 (далі - Третя особа) про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію прав в якому вказує, що вона та Третя особа на підставі договору дарування, укладеного 28 грудня 1991 року, набули у спільну часткову власність житловий будинок, 1918 року побудови, загальною площею - 32 кв.м., жилою площею - 20 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .

На земельній ділянці, біля подарованого будинку, Позивач розпочала будівництво нового житлового будинку, загальною площею 101.3 кв.м, яке було закінчено в 1998 році, того ж року на вказаній земельній ділянці було збудовано сарай з літньою кухнею, убиральню, в 2000 році погріб, крім цього колодязь, свердловину та літній душ.

В зв`язку з аварійним та непридатним для використання станом, а також частковим руйнуванням, старий будинок був знесений та вивезений, ще до завершення нового будівництва.

Маючи намір оформити право власності на збудований будинок, Позивач замовила виготовлення технічного паспорту та почала збирати інші документи для цієї мети. Із довідки КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Позивач дізналася, що право власності на збудований нею будинок, зареєстровано в рівних частках 19 березня 2007 року державним реєстратором КП «Бердичівське МБТІ» за Позивачем та Третьою особою, яка ніякого відношення до її теперішнього будинку не має та не мала, хто звертався із заявою про реєстрацію права власності Позивачу не відомо.

Позивач вказує, що дії реєстратора є протиправними та такими, що порушують її право на оформлення права власності на збудований житловий будинок.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати протиправним та скасувати запис № 3935 в книзі 34 від 19 березня 2007 року, виконаного реєстратором комунального підприємства Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Реготун В.Д, про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , на підставі дублікату договору дарування від 28 грудня 1991 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. 22 листопада 2019 року надав до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що 24 січня 2007 року до КП «Бердичівське МБТІ» надійшло замовлення від ОСОБА_1 на проведення технічної інвентаризації та реєстрації права власності на будинок в АДРЕСА_1 і проведено оплату за вказані послуги. 27 лютого 2007 року спеціалістами бюро здійснено обмір житлового будинку та виготовлено технічну документацію. 19 березня 2007 року здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі дублікату договору дарування від 28 грудня 1991 року. В матеріалах інвентаризаційної справи № 306 на нерухоме майно міститься заява та квитанції про оплату послуг БТІ, крім того для реєстрації було пред`явлено оригінал дублікату договору дарування, а тому твердження Позивача про те, що її стало відомо про реєстрацію права власності лише з довідки БТІ не відповідає дійсності. Будинок побудований таким чином, що розділений на двох власників, якщо зіставити план будинку 2007 та 2019 років, вбачається, що добудовано веранду, внутрішньою площею 8.2 кв.м., якої у 2007 році не було. ФОП ОСОБА_6 виготовляючи технічну документацію не знала і не могла знати про рік прибудови і не відобразила її в технічному паспорті, оскільки власник повідомив, що рік будівництва усього житлового будинку житлового будинку - 1998 . Так само, як повідомив спеціалісту КП «Бердичівське МБТІ», що будинок побудований у 1936 році. У договорі дарування не було зазначено технічних характеристик нерухомого майна, що дарувалося, тому у реєстратора не було підстав для відмови у реєстрації. Крім того, Позивачем долучено до матеріалів справи копію витягу про право власності, що підтверджує про її обізнаність про реєстрацію будинку за двома співвласниками. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з пропуском строку позовної давності. /а.с.25-27/

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. 11 грудня 2019 року надала заперечення та вказала, що позовна заява є необґрунтованою, вони з ОСОБА_1 згідно договору дарування від 28 грудня 1991 року отримали в дар по 1/2 частці будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 , в 2007 році вони здійснили реєстрацію права власності, а 2018 році приватизували присадибну земельну ділянку. Всі ці дії проходили з відома ОСОБА_1 , і не зрозуміло чому на сьогодні постало це питання. Позивач просить скасувати не тільки реєстрацію своєї власності, але і її. Проти позову заперечує, з 2007 року ОСОБА_1 відомо про реєстрацію права власності, а тому вона пропустила строк позовної давності звернення до суду. Просить суд застосувати позовну давність та відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. /а.с105/

Суд, вислухавши Позивача та її представника, представника Відповідача, допитавши свідків, дослідивши Погосподарську книгу № 1 Романівської сільської ради народних депутатів с.Романівка на 1991 - 1995 роки, Інвентаризаційну справу № 306 та Реєстраційну справу на будинок АДРЕСА_1 , матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно дублікату договору дарування від 28 грудня 1991 року, посвідченого секретарем виконкому Романівської сільської ради, ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_1 і ОСОБА_5 прийняли в дар жилий будинок, що знаходиться в с.Романівка Попільнянського району Житомирської області. Будинок належить ОСОБА_9 на підставі запису погосподарської книги Романівської сільської ради під № НОМЕР_5 по спадщині від матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщина під № 1229 від 16 серпня 1991 року. /а.с.4/

06 вересня 2019 року за вих. № 492, виконавчим комітетом Квітневої сільської ради надано Виписку з погосподарської книги № 1 за 1991 - 1995 роки с.Романівка та за особовим рахунком № НОМЕР_5 головою домогосподарства вказано - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок 1918 року забудови, загальною площею 32 кв.м., жилою 20 кв.м., земельна ділянку - 0.49 га. /а.с.5/

Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_6 станом на 02 липня 2019 року на замовлення ОСОБА_1 , характеристика будинку: - житловий будинок, позначений на плані під літерою «А», 1998 року спорудження; - погріб, позначений на плані під літерою «Б», 2000 року спорудження; - сарай з літ. кух., позначений на плані під літерою «В», 1998 року спорудження; - убиральня, позначена на плані під літерою «Г», 1998 року спорудження; - літній душ, позначений на плані під літерою «Д»; - колодязь, позначений на плані «№ 1»; - скважина, позначена на плані «№ 2». /а.с.6-8/

08 липня 2019 року за вих. № 1085 КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» надано довідку про те, що станом на 31 грудня 2012 року на підставі наявних документів житловий будинок АДРЕСА_1 належить по праву приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , згідно дублікату договору дарування, посвідченого виконкомом Романівської сільської ради 28 грудня 1991 року № 49, виданого виконкомом Романівської сільської ради 10.02.2007 року № 1. Загальна площа будинку, літ. А - 92.3 кв.м., житлова площа будинку, літ. А - 61.9 кв.м., станом на 14 січня 2019 року, оціночна вартість житлового будинку та господарських будівель складає - 90629 гривень. Інвентаризаційна справа № 306, книга № 34, р. № 3935. /а.с.9/

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 19 березня 2007 року державним комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації номер витягу 13924115, на підставі дублікату договору дарування /р,№49/28.12.1991/ посвідченого виконкомом Романівської сільської ради, виданого виконкомом Романівської сільської ради 10 лютого 2007 року № 1, зареєстровано право приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по 1/2 частці за кожним на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису: 3935 в книзі: 34, реєстратор Реготун В.Д. /а.с.10/

Згідно копії Інвентаризаційної справи № 306, складеної Бердичівським МБТІ на житловий будинок АДРЕСА_1 , оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, в матеріалах справи міститься: - оцінювальний акт від 17 лютого 2007 року про житловий будинок під літерою «А» - площа основи 106.3 м2, 1936 року побудови, веранду під літерою «а» - площа основи 17.3 м2; - оцінювальний акт від 17 лютого 2007 року про господарські будівлі - веранду під літерою «а», площа основи 17.3 м2, 1982 року побудови; - оцінювальний акт від 17 лютого 2007 року про господарські будівлі - сарай під літерою «Б», площа основи 43.0 м2, 1982 року побудови, погріб під літерою «В», площа основи 15.7 м2, 1982 року побудови; - план на будівлю під літерою «А», що знаходиться по АДРЕСА_1 ; - експлікація приміщень до плану житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1: - кухня 1 , жила 2, жила 3 , коридор І, разом по квартирі 1 - 46.2 кв.м.; - кухня 1, жила 2, жила 3, коридор ІІ, разом по квартирі 1 - 46.1 кв.м.; - журнал зовнішніх обмірів від 17 лютого 2007 року: - разом по будинку (літера «А», літера «а») - 123.6 кв.м., - разом по підсобним (літера «Б», літера «В») - 58.7 кв.м., разом під забудовами - 182.3 кв.м.; - ескіз будинку АДРЕСА_1 ; - абрис садибної ділянки АДРЕСА_1 ; - квитанція від 24 січня 2007 року про сплату ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 коштів в розмірі 150.00 гривень за послуги, одержувач - Бердичівське МБТІ; - квитанція від 24 січня 2007 року про сплату ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 коштів в розмірі 25.00 гривень, призначення платежу ЖИ13946/19 Бердичівське МБТІ - за витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно; - замовлення № 444 від 2007 року ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 про проведення основної інвентаризації будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 в замовленні вказано: 1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код - НОМЕР_1 , м.Київ, паспорт НОМЕР_2 від 22.09.1998 року, адреса АДРЕСА_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код - НОМЕР_3 , м.Київ, паспорт НОМЕР_4 від 08.02.2000 року, адреса АДРЕСА_3 ; - довідку за вих.№ 1085 від 08 липня 2019 року; - квитанцію про сплату ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 коштів в розмірі 580.00 гривень за послуги КП «Бердичівське МБТІ»; - договір про виконання робіт від 05 липня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та КП «Бердичівське МБТІ»; - розрахунок вартості робіт з інвентаризації нерухомого майна по АДРЕСА_1 від 05 липня 2019 року. /а.с.28-38/

Згідно копії Реєстраційної справи, складеної Бердичівським МБТІ на будинок АДРЕСА_1 , оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, в матеріалах справи міститься: - дублікат договору дарування від 28 грудня 1991 року; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 березня 2007 року. /а.с.39-41/

Комунальне підприємство «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» з 20 травня 1993 року зареєстровано юридичною особою, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 02 серпня 2017 року. /а.с.44/

Як вбачається з Погосподарської книги № 5 на 2016 - 2023 роки, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вказані співвласниками житлового будинку в АДРЕСА_1 . /а.с.58-61/

Приватним підприємством «Експрес - сервіс» на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0.25 га та для ведення особистого селянського господарства 0.0869 га на території АДРЕСА_1 . /а. с .63-103/

До вказаної технічної документації додано: - заяву ОСОБА_1 якій вона просить виконати роботи по виготовленню технічної документації за адресою: АДРЕСА_1 ; - копію паспорту ОСОБА_1 ; - копію паспорту ОСОБА_5 ; - свідоцтво про укладення шлюбу від 03 червня 1994 року, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на - ОСОБА_5 ; - рішення 15 сесії п`ятого скликання Романівської сільської ради від 15 листопада 2007 року, в яких на підставі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 надано їм дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянко в натурі та складанню документів, що посвідчують за кожною право на земельну ділянку 0.125 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та орієнтовною площею 0.075 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 ; - договір дарування від 28 грудня 1991 року; - Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 березня 2007 року; - Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , власники ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , виготовлений станом на 15 лютого 2007 року з планом будівлі під літерою «А» по АДРЕСА_1 , експлікацією до плану будинку та характеристикою будинку, допоміжних будівель і споруд, рік побудови не зазначено; - технічне завдання; - журнал польових робіт; - викопіювання земельної ділянки; - протокол встановлення і узгодження зовнішніх меж земельної ділянки від 06 жовтня 2011 року; - план встановлення меж земельної ділянки ОЖБ; - протокол встановлення і узгодження зовнішніх меж земельної ділянки від 06 жовтня 2011 року; - кадастровий план земельної ділянки (ОЖБ); - каталог координат кутів зовнішніх меж; - план встановлення меж земельної ділянки ОСГ; - кадастровий план земельної ділянки (ОСГ); - каталог координат кутів зовнішніх меж; - зведену експлікацію земельної ділянки; - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки, що передається у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 30 листопада 2011 року за № 1654; - висновок про погодження технічної документації від 18 листопада 2011 року за № 1012/01-04; - акт контролю польових робіт від 06 жовтня 2011 року; - акт про передачу на зберігання межових знаків; - рішення одинадцятої сесії шостого скликання Романівської сільської ради від 16 грудня 2011 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності та передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку 0.0869 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; - заяву ОСОБА_5 від 25 лютого 2012 року про те, що вона, як співвласник земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не заперечує, щоб Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку був виданий на ім`я співвласника - ОСОБА_1 та зберігався у неї.

В порядку розгляду вказаної справи за клопотанням представника Позивача проведено судову почеркознавчу експертизу та до суду надійшов Висновок експерта від 26 березня 2020 року № 6/3-67 в якому зазначено, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «підпис замовника» замовлення № 444 за 2007 рік на проведення технічної інвентаризації та реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 , яке міститься на 12 аркуші інвентаризаційної справи № 306 КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. /а.с.152-156/

16 серпня 1991 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та зазначено, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка - ОСОБА_8 . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з: житлового дерев`яного будинку, критого руберойдом, загальною житловою площею 12 кв.м., розташованого в с.Романівка, Попільнянського району, Житомирської області та зареєстрованого за спадкодавцем ОСОБА_4 в погосподарській книзі Романівської сільської ради, особовий рахунок НОМЕР_5, що підтверджується довідкою Романівської сільської ради № 907 від серпня 1991 року. Спадкова справа № 199. /а.с.173, 203/

Згідно довідки виконавчого комітету Романівської сільської ради № 907 від серпня 1991 року, виданої ОСОБА_8 , згідно з записом в господарській книзі виконавчого комітету Романівської сільської ради за № НОМЕР_5 за померлою ОСОБА_4 значиться житловий будинок, що знаходиться в с.Романівка Попільнянського району і розташований на землі, закріпленій за колгоспом « Заповіт Ілліча », будинок дерев`яний, критий руберойдом, загальний розмір жилої площі 12 кв.м. Померла ОСОБА_4 була останнім членом даного колгоспного двору. Спадкоємці - ОСОБА_8 , вступила в фактичне володіння спадковим майном до шести місяців з дня смерті, а саме у червні місяці побілили жилий будинок зовні і у середині. /а.с.204/

22 жовтня 1997 року за № 207 Романівською сільською радою видано ОСОБА_1 довідку про право власності на жилий будинок в тім, що згідно з записом в погосподарській книзі виконавчого комітету Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області за № 315 за ОСОБА_1 значиться будинок жилий, що знаходиться в селі Романівка Попільнянського району Житомирської області і розташований на землі, закріпленій за сільською радою села Романівка в розмірі 0.39 га, яка не приватизована. Будинок дерев`яний, критий шифером, загальний розмір площі будинку 100 м, жилою площею 80 м. До будинку примикають такі господарчі споруди: сарай. Заборони на будинок не накладено. /а.с.174/

В судовому засіданні було досліджено Погосподарську книгу № 1 Романівської сільської ради народних депутатів с.Романівка на 1991 - 1995 роки, згідно запису в якій, під особовим рахунком № НОМЕР_5 в с.Романівка рахується домогосподарство ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , жилий будинок 1918 року забудови, загальною площею 32 кв.м., жилою - 20 кв.м., господарство закрито.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні /а.с.190-193/ дала покази про те, що вона проживає навпроти будинку Позивача та їй відомо про те, що Позивач зі своїм чоловіком в 1997 - 1999 роках будували будинок і вони з чоловіком допомагали їм на будівництві. Хто купляв будівельні матеріали на будинок їй не відомо, на даний час Позивач проживає в будинку з сім`єю, її сестра - ОСОБА_5 інколи приїжджала до даного будинку. Їй відомо, що Позивач продала квартиру в м.Києві та розпочала будівництво.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні /а.с.190-193/ дав покази про те, що йому відомо, що був старий будинок, власником якого була мати Позивача, в подальшому Позивач зі своїм чоловіком будували новий будинок. Позивач проживає в будинку з сім`єю, її сестру він бачив декілька раз. За чиї кошти здійснювалось будівництво йому не відомо. На час смерті матері Позивача, новий будинок був вже збудований.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

В контексті вищезазначених статей, спосіб захисту порушеного права повинен відповідати характеру порушеного права.

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати запис, виконаний реєстратором Бердичівського МБТІ про реєстрацію права власності на житловий будинок за нею та Третьою особою з тих підстав, що вони з Третьою особою на підставі договору дарування набули у спільну часткову власність житловий будинок. На земельній ділянці, біля подарованого будинку Позивач розпочала будівництво нового житлового будинку, яке закінчено 1998 року, а подарований житловий будинок 1918 року побудови, був знесений ще до початку будівництва нового будинку. В подальшому Позивач дізналась, що право власності на збудований нею будинок зареєстровано Відповідачем за Позивачем та її сестрою - Третьою особою у справі на підставі договору дарування від 28 грудня 1991 року, який ніякого відношення до її теперішнього будинку не має та не мав, а хто звертався з заявою до Відповідача про реєстрацію права власності Позивачу не відомо, оскільки вона особисто не зверталася, а тому дії реєстратора є протиправними і такими, що порушують її право на оформлення права власності на збудований нею житловий будинок.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Загальні положення про право власності врегульовано Главою 23 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої - третьої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у виразі часток. Ідея спільної часткової власності в тому й полягає, що майно належить усім співвласникам одночасно. Тому, наприклад, зменшення майна внаслідок його пошкодження тягне наслідки щодо всіх співвласників, а не одного чи кількох із них.

Відповідно до частини першої - третьої статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

19 березня 2007 року Державним комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» проведено реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в розмірі 1/2 частки за кожною на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Нормами статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно на час реєстрації права власності на житловий будинок визначено «Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 07 лютого 2002 року за № 7/5, чинним на час виникнення спірних правовідносин, в редакції від 19 березня 2007 року (далі - Положення).

В пункті 1.3 Положення визначено, що державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно територіальних одиниць.

Відповідно до п.1.13 Положення, реєстрація прав проводиться в такому порядку: - приймання й перевірка документів, поданих для реєстрації прав власності на нерухоме майно; - установлення відсутності підстав для відмови в реєстрації прав; - прийняття рішення про реєстрацію прав власності або про відмову в реєстрації прав; - унесення записів до Реєстру прав; - учинення написів на правовстановлювальних документах; - видача витягів із Реєстру прав про реєстрацію прав.

Для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. Відповідальність за достовірність та повноту інформації у документах несе власник (власники) нерухомого майна. Правовстановлювальні документи, які відповідно до закону підлягають обов`язковій державній реєстрації, приймаються за умови проведення їх державної реєстрації. /п.2.1. Положення/

Пунктом 2.3., 2.4. Положення врегульовано, що для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно власник (власники) або належним чином уповноважена ним (ними) особа подає заяву встановленої форми (додаток 3). Під час подання заяви про реєстрацію прав власності фізична особа повинна пред`явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - документ, що підтверджує повноваження діяти від імені цих осіб, при цьому особа, яка представляє особу - нерезидента України, пред`являє документи, які в разі необхідності легалізовані в установленому чинним законодавством України порядку.

Крім того, згідно пункту 2.5 Положення, якщо заява про реєстрацію прав власності на нерухоме майно подається не пізніше як через дванадцять місяців після виникнення цього права, то об`єкт не підлягає повторній технічній інвентаризації. Якщо строк подачі заяви порушено, то реєстрації прав власності повинна передувати технічна інвентаризація об`єктів.

Порядок та методика проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд на час проведення інвентаризації майна визначався «Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженою Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 за № 127 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, в редакції, чинній на час проведення інвентаризації (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1.4 Інструкції - на підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти, які скріплюються підписом керівника та печаткою суб`єкта господарювання.

Відповідно до пункту 3.2 Інструкції - обміру підлягають будинки, квартири (кімнати, жилі блоки, секції в гуртожитках), господарські будівлі та споруди.

У пункті 1, 2, 15 статті 11 Інструкції встановлено, що у разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, суб`єкти господарювання вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення. При наявності змін технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті, який залишається у замовника. До технічного паспорта вносяться відомості щодо змін власника з відповідною відміткою та засвідченням печаткою.

17 лютого 2007 року спеціалістом Бердичівського МБТІ проведено інвентаризацію нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , наявність в Інвентаризаційній справі відображеного плану будівлі за вказаною адресою, зазначення приміщень та їх площі, розташування будинку та господарських будівель, визначення їх вартості вказують на те, що спеціалістом бюро технічної інвентаризації особисто було проведено обстеження майна безпосередньо за місцем його розташування.

Позивач вказує, що їй не відомо хто звертався з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, на підтвердження чого проведено судову-почеркознавчу експертизу в Висновку за результатами якої зазначено, що підпис у графі «підпис замовник» виконано не ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3.1 Положення, з моменту прийняття заяви розпочинається розгляд реєстратором заяви та доданих до неї документів. Реєстратор: - установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об`єкт нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав; - перевіряє угоди, які відповідно до чинного законодавства України не були нотаріально посвідчені; - приймає рішення про реєстрацію прав власності чи про відмову в реєстрації прав власності; - видає витяги з Реєстру прав або відмовляє у наданні таких витягів. У своїх діях реєстратор керується виключно чинним законодавством України.

Пунктом 3.3 Положення визначено, у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: - заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; - об`єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; - із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; - подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; - заявлене право вже зареєстроване; - не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; - право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення арешту на відчуження об`єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; - право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження; - відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився; - при укладені угод між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлювальний документ попереднього власника.

Як вбачається з матеріалів Інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 , в замовленні № 444 зазначено також і особисті дані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а саме дати народження, ідентифікаційний код, місце народження та проживання, серія та номер паспорту, дата його видачі, а до матеріалів реєстраційної справи додано Договір дарування від 28 грудня 1991 року.

Наведені обставини в їх системному зв`язку вказують на те, що до реєстратора з метою реєстрації права власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до Положення, було подано документи, які відповідають вимогам, установленим цим Положенням та дають змогу установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, заявлене право ні за ким не було зареєстровано та проведено інвентаризаційні роботи за адресою розташування майна, а тому у реєстратора були відсутні підстави для відмови у реєстрації прав на нерухоме майно.

Таким чином, зазначені Позивачем обставини та висновок експерта не вказують на наявність підстав для висновку про те, що при проведені реєстрації права власності було порушено права Позивача на майно та відбулася реєстрація заявлених прав, які не відповідають чинному законодавству України і пред`явленим правовстановлювальним документам.

Крім того, Позивач зазначає, що вони з Третьою особою набули на підставі договору дарування у спільну часткову власність будинок, якому була присвоєна адреса: АДРЕСА_1 , проте в зв`язку з його аварійним станом будинок було знесено, що до початку будівництва Позивачем нового будинку.

Статтею 349 ЦК України визначено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що власник за своїм бажанням має право визначити фактичну та юридичну долю речі. Знищення майна належить до таких способів припинення права власності, коли власник за своїм бажанням, добровільно припиняє своє право власності, або ж право власності припиняється поза волею власника в результаті випадку, непереборної сили або неправомірних дій інших осіб.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Домоволодіння є об`єктом права спільної часткової власності і у справі відсутні беззаперечні докази того, що воно повністю знищене.

Відповідно до частини першої статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною, 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Заявлена Позивачем вимога про скасування державної реєстрації права власності за двома співвласниками, оскільки поряд з зруйнованим будинком нею збудовано новий, не може бути визнані підставою для примусового припинення права власності іншого співвласника будівлі, оскільки ОСОБА_5 заперечує проти задоволення позову, а в разі відсутності добровільної згоди співвласника припинення його частки у праві власності (навіть у зв`язку зі знищенням майна) можливе лише за компенсації вартості цієї частки.

Окремо слід зазначити, що ОСОБА_1 є замовником технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на земельну ділянку в АДРЕСА_1 /а. с .63-103/ та до матеріалів технічної документації додано зокрема: - договір дарування від 28 грудня 1991 року; - витяг про реєстрацію права власності від 19 березня 2007 року; - технічний паспорт на будинок, виготовлений станом на 15 лютого 2007 року в якому зазначено власників: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , вказані документи спростовують обставини вказані Позивачем в позовній заяві, щодо її необізнаності про існування реєстрації права власності за двома співвласниками на житловий будинок за вищевказаною адресою.

Крім того, в наданій Позивачем довідці сільської ради від 22 жовтня 1997 року /а.с.174/ зазначено, що за ОСОБА_1 закріплений житловий будинок в с.Романівка, проте вулицю та номер будинку в довідці не вказано.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на правила розподілу тягаря доказування, саме на Позивача покладено обов`язок з доведення факту дійсного порушення її прав, а саме, що проведена реєстрація права власності на нерухоме майно перешкоджає в оформленні права власності на збудований нею житловий будинок та її права порушені і можуть бути захищені у визначений нею спосіб.

Позивач суду вказаних обставин не навела, фактичних підтверджень, щодо наявності порушення її прав суду не надала.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень чи реальної небезпеки порушень з боку Відповідача, права власності чи законного володіння Позивача, створюють для Позивача перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном та підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Представником Відповідача заявлено клопотання про застосування до даної позовної заяви наслідків спливу позовної давності, проте підстави для застосування строку позовної давності відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтею 41 Конституції України; «Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 07 лютого 2002 року за № 7/5; «Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженою Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 за № 127; статтями 15, 16, 317, 319, 321, 349, 356, 358, 365, 391 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник