Справа №203/3127/19
Провадження №2/0203/756/2020
УХВАЛА

16 липня 2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «УКРСТАР ЛТД», ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, акту прийому-передачі, протоколу загальних зборів, скасування записів про державну реєстрацію права власності, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

1. 29 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фірма «УКРСТАР ЛТД», ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова О.В., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, акту прийому-передачі, протоколу загальних зборів, скасування записів про державну реєстрацію права власності, зобов`язання вчинити дії (а.с.а.с. 2 10).

2. 02 вересня 2019 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі загального позовного провадження (а.с. 25).

3. 03 червня 2020 року ТОВ «Фірма «УКРСТАР ЛТД» звернулося до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

4. У судовому засіданні представники ТОВ «Фірма «УКРСТАР ЛТД» підтримали заявлене клопотання, а представники позивача заперечували проти його задоволення.

5. Заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі з огляду на таке.

6. Заявляючи клопотання, відповідач виходив з того, що суб`єктний склад учасників спору відповідає статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК), а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер і в силу частини 1 статті 20 ГПК відносяться до юрисдикції господарських суддів.

7. Суд не може погодитись з таким висновком з огляду на таке.

8. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

9. Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

10. За правилами, встановленими частиною 2 статті 4 ГПК, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

11. Частиною 1 статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

12. При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК).

13. Отже, спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

14. За змістом частин 1 3 статті 3 ГК під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

15. Відповідно до статті 2 ГК учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

16. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , що були укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фірма УКРСТАР ЛТД» від 22.12.2018 та акту приймання-передачі в частині передачі до статутного капіталу нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 ; скасування записів про державну реєстрацію права власності на зазначену нежитлову будівлю за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ТОВ «Фірма «УКРСТАР ЛТД»; зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку по АДРЕСА_1 у придатний до використання стан шляхом знесення самовільно побудованої на ній нежитлової будівлі.

17. Власником вказаної будівлі дійсно є ТОВ «Фірма «УКРСТАР ЛТД», що є юридичною особою та суб`єктом господарювання, який використовує вказану нерухомість для здійснення господарської діяльності.

18. Крім того, земельна ділянка по фактичному розміщенню вказаної нерухомості на підставі договору оренди від 19.02.2015 передавалась Дніпропетровською міською радою в користування ОСОБА_5 , який згодом помер.

19. Відтак суд вважає, що оскільки предметом спору, зокрема, є визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладеними між фізичними особами, відповідне скасування записів про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості, зобов`язання ОСОБА_1 вчинити дії, такий приватноправовий спір за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду саме за правилами цивільного судочинства з огляду на те, що його вирішення впливає на права та обов`язки конкретних фізичних осіб.

20. Отже, зважаючи на характер правовідносин та суб`єктний склад учасників у цій справі, суд вважає за необхідне у задоволенні заявленого клопотання відмовити.

21. При цьому суд вважає таким, що не має правового значення у контексті заявленого клопотання, посилання представника ТОВ «Фірма «УКРСТАР ЛТД» у судовому засіданні на закриття провадження в іншій справі, предметом якої був договір оренди землі, укладений між позивачем та

ОСОБА_4 . Керуючись статтями 255, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «УКРСТАР ЛТД», ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, акту прийому-передачі, протоколу загальних зборів, скасування записів про державну реєстрацію права власності, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК.

Повну ухвалу складено 16 липня 2020 року.

Суддя М.О. Католікян