У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

при секретареві Кузьменко А.О.,

за відсутністю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Цивільна справа розподілена в провадження судді Фастовцю В.М.

Згідно змісту позову, позивач вимагає стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.05.2011 року у розмірі 67571,69 грн..

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 04.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

17.12.2018 р. ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області цивільна справа була зупинена до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у цивільній справі №754/13763/15-ц.

15.03.2019 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, наданий суду актовий запис про смерть № 143 від 04.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Лисичанськ Луганської області.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 28.01.2020 року №215/0/15/-20, суддя Лисичанського міського суду Луганської області Фастовець В.М. звільнений з посади, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу головуючим визначено суддю Луньову Д.Ю.

У зв`язку із вищевикладеним, 14 квітня 2020 року ухвалою суду цивільна справа була прийнята до провадження суддею Луньовою Д.Ю. та зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

09.06.2020 р. провадження у цивільній справі було поновлено та призначено до судового засідання на 13.07.2020 р.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлялись належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

З відповіді на запит Лисичанської державної нотаріальної контори від 21.05.2020 р. №241/01-09, що зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтво про право на спадщину) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , спадкова справа не заводилась.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Практика Європейського суду з прав людини містить інший важливий принцип, що є складовою справедливого судового розгляду справи протягом розумних строків - принцип правової визначеності, який полягає в тому, що справа не може залишатись не вирішеною протягом не обмеженого в часі строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно з ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, кредитор, тобто позивач мав об`єктивну можливість звернутись до нотаріальних органів із заявою про пред`явлення відповідних вимог до спадкоємців відповідача та в подальшому, в разі їх наявності, ставити питання про залучення їх в якості правонаступників.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18, Верховний Суд зазначив, що стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Станом на 13 липня 2020 року, будь-якої інформації про те, чи звернувся позивач із претензією до правонаступників ОСОБА_1 або до нотаріуса, - суду не надано.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Самі по собі правовідносини в даній справі можуть допускати правонаступництво, однак вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд виходить із завдання цивільного процесу та засади розумності строків розгляду справи судом.

Цивільним процесуальним кодексом не врегульоване питання, протягом якого строку має бути залучений правонаступник у справі.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), що витікає з положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки існує можливість, що правонаступник ОСОБА_1 може бути не залученим до участі у справі, виникає небезпека, що позов взагалі не буде розглянутий, а тому не буде відповідати практиці Європейського суду з прав людини.

Закриваючи провадження у справі, суд не обмежує позивача на захист його прав, шляхом звернення до суду із окремим позовом до правонаступників ОСОБА_1 з приводу стягнення заборгованості.

Отже, закриваючи провадження у справі, суд вважає, що лише таке рішення, з урахуванням вищевказаних обставин, буде відповідати меті цивільного судочинства та принципам правової визначеності і розумності строків розгляду справи судом, які превалюють над будь-яким іншими міркуваннями в справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 7 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 255, 260, 261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із смертю відповідача.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д.Ю. Луньова