Справа № 456/2859/20
Провадження № 2-з/456/32/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі та просить накласти арешт на квартиру загальною площею 66,5 м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця заявника, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається із квартири по АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. До дня смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та на день її смерті за вказаною адресою був зареєстрований батько заявника ОСОБА_3 , який є сином померлої. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру по АДРЕСА_1 заповіла своєму онукові ОСОБА_4 ОСОБА_4 в свою чергу пропустив строк прийняття спадщини та подав позовну заяву про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. 03.07.2020 року заявником ОСОБА_1 було отримано копію рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 квітня 2020 року, яким було винесено рішення по справі № 456/1045/20 за позовом ОСОБА_4 до Моршинської міської ради Львівської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Даним рішенням Стрийський міськрайонний суд Львівської області задовольнив позов ОСОБА_4 та надав додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , без залучення всіх спадкоємців. Заявник являється дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та який в свою чергу являвся сином померлої ОСОБА_2 і міг бути спадкоємцем першої черги за законом.

Після смерті батька заявника ОСОБА_3 заявник являється єдиною дитиною спадкодавця та у відповідності до ст. 1261, ст. 1266 ЦК України успадковує його обов`язкову частку за правом представлення першої черги за законом.

16 квітня 2020 року заявника, як другого спадкоємця, не було залучено до розгляду справи № 456/1045/20 Стрийським міськрайонним судом Львівської області.

На рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 квітня 2020 року по справі №456/1045/20 заявником 08.07.2020 року була подана апеляційна скарга, оскільки заявник вважає дане рішення незаконним, обставини справи, які суд вважав встановленими, недоведені, таким що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таким, що підлягає скасуванню.

Вимоги майбутнього позову заявника ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Бораковської Оксани Ярославівни, Моршинської міської ради та ОСОБА_5 будуть заявлені про скасування свідоцтва права власності за заповітом, визнання права власності на житлову квартиру в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та витребування нерухомого майна в ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 продав вищевказану квартиру 04.06.2020 року, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.07.2020 року, тому існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. ОСОБА_4 фактично розпорядився спільною квартирою, та з метою ухилення від виконання рішення суду продав належну квартиру іншим особам, які в свою чергу зможуть продати спірне нерухоме майно третім особам. Таким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких вона звернулася до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п. 1,2,10 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №215710695 від 09.07.2020 року, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.06.2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською Оксаною Ярославівною.

Із змісту заяви про забезпечення позову та поданих доказів неможливо зробити висновок про наявність загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, на які посилається заявник.

Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи заявника не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб, зокрема, власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , який на законних підставах придбав вказану квартиру.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Керуючись ст. 149, 150, 151,153 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя С. С. Сас