22-ц/804/1891/20
266/267/16-ц

Головуючий в 1 інстанції Пантелєєв Д.Г.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

31 липня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Пономарьової О.М., розглянувши апеляційну скаргу позивача Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Пантелєєва Д.Г. від 03 березня 2020 року у цивільній справі №266/267/16-ц за позовом Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», треті особи Міністерство інфраструктури України, Профспілкова організація Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», про зобов`язання відповідача надання приміщення для роботи виборного профспілкового органу, утримання із заробітної плати з перерахуванням на рахунок позивача членських внесків, стягнення коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, зобов`язання сплачувати кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позову Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», треті особи Міністерство інфраструктури України, Профспілкова організація Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», про зобов`язання відповідача надання приміщення для роботи виборного профспілкового органу, утримання із заробітної плати з перерахуванням на рахунок позивача членських внесків, стягнення коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, зобов`язання сплачувати кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач у справі Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України подала апеляційну скаргу, яка надійшла безпосередньо до апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду від 04 травня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України про звільнення від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2020 року, апеляційна скарга залишена буз руху. Заявнику запропоновано сплатити судовий збір у сумі 23 569 грн 60 коп.

Копія зазначеної ухвали апеляційного суду від 04 травня 2020 року отримана заявником 15 травня 2020 року, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення за формою119.

28 липня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла квитанція про сплату судового збору у сумі 6 000 грн та заява Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України про зменшення розміру судового збору за оскарження вимог майнового характеру.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник в повному обсязі сплатив судовий збір за оскарження двох вимог немайнового характеру, по 2 067 грн за кожну, а загалом 4 134 грн, та просить зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті за вимоги майнового характеру з визначеної законом суми у 19 435 грн 60 коп. до реально сплачених 1 866 грн.

На обґрунтування заяви про зменшення розміру судового збору, заявник посилається на ті ж самі обставини, що і у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, датованому 23 квітня 2020 року та залишеним без задоволення ухвалою апеляційного суду від 04 травня 2020 року, а саме те, що розмір судового збору є непомірним для позивача, оскільки профспілкова організація є неприбутковою, а предметом позову є кошти на культурно-масову, оздоровчу та інші діяльності організації. Через неправомірні дії відповідача профспілка позбавлена можливості надходження будь-яких коштів, спрямованих на забезпечення своєї діяльності. Кошти на часткову оплату судового збору є особистими коштами членів профспілки.

Ознайомившись з поданою 28 липня 2020 року заявою позивача, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання про зменшення розміру судового збору з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у ч. 1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або З) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, за змістом статті 8 Закону № 3674-VI суд може звільнити від сплати судового збору, зменшити його розмір, розстрочити або відстрочити його сплату ЛИШЕ за клопотанням ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ. Звільнення від сплати судового збору за відповідним клопотанням юридичної особи чинним законодавством не передбачено, а відтак у суду відсутні законні підстави для задоволення клопотання скаржника про зменшення розміру судового збору.

Крім того, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й профспілкових органів, та інших юридичних осіб, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити Первинній профспілковій організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Як вбачається з наданих матеріалів та не заперечується позивачем, в межах розгляду справи заявлено декілька позовних вимог, одна з яких має майновий характер стягнення 863 804 грн 80 коп., та дві мають немайновий характер.

Позов подано до суду юридичною особою 28 січня 2016 року.

Так, відповідно до п. 6 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви та скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону (в редакції на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону (в редакції на час подання позову) за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справлявся у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону (в редакції на час подання позову) за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справлявся у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VIII на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає 1 378 грн.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи викладене заявнику пропонується доплатити судовий збір у розмірі 17 569 грн 60 коп. (1,5% від майнових вимог у сумі 863 804 грн 80 коп. дорівнює 12 957 грн 07 коп.; 150% від суми 12 957 грн 07 коп. дорівнює 19 435 грн 60 коп., що і складає суму судового збору за вимогу майнового характеру; дві немайнові вимоги, заявлені позивачем мають бути оплачені судовим збором у сумі 2 067 грн (1 розмір мінімальної заробітної плати*150%, за кожну: 19 435,60 + (1378*150%)*2)=23 569 грн 60 коп.- 6000 грн. (сплачених 28 липня 2020 року) = 17 569 грн 60 коп.) за наступними реквізитами:

Отримувач: Маріупольське УК/м. Маріуполь/22030101

р/р UA0005051

Код ЄДРПОУ 37989721

Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП)

В розділі «призначення платежу» зазначити - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний суд (м. Маріуполь) (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ст.357 ЦПК України при вказаних недоліках апеляційне провадження у справі не може бути відкрито судом апеляційної інстанції та апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків, а саме:

- проведення оплати судового збору з наданням оригіналу відповідного документа, що підтверджує сплату.

Керуючись п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.185, 356, 357 ЦПК України

у х в а л и в:

Клопотання позивача Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України про зменшення розміру судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2020 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу позивача Первинної профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» профспілки працівників вугільної промисловості України на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 березня 2020 року- залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду, що стосуються сплати судового збору у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя Донецького апеляційного суду О.М. Пономарьова?