Справа № 2-1177/11
Провадження № 6/431/116/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Старобільськ Луганської області

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участю секретаря Савкової Т.Є.,

представника стягувача ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську заяву ОСОБА_3 про зміну способу виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення, в якій просить суд змінити спосіб виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 16 січня 2012 року по цивільній справі № 2-1177/2011 відповідно до якого стягнути з боржника - ОСОБА_4 на користь стягувача - ОСОБА_3 1 603 623 грн., з них: 782 260 грн. гривен суму основного боргу, та 821 363 грн. гривні 3% за користування грошовими коштами, в якій посилається на те, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 16 січня 2012 року по цивільній справі № 2-1177/2011 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 603 623 грн.. 22 березня 2012 року стягувач отримав виконавчий лист по даній справі і подав його на примусове виконання. Відділом ДВС Старобільського РУЮ було відкрите відповідне виконавче провадження № 31821602 від 22.03.2012 року та розпочато примусове виконання рішення суду. В ході виконання судового рішення 08 травня 2012 року між стягувачем і боржником було укладено мирову угоду, згідно якої боржник зобов`язався сплачувати стягувачу борг у такий спосіб що він погасить суму боргу у розмірі 1 603 623, 00 грн. протягом 10-ти років по 160 000 грн. щорічно, починаючи з 01.11.2012 року. Також було передбачено, що у разі невиконання договору сплати боргу за рік, належне боржникові нерухоме майно, (будинок по АДРЕСА_1 будинок АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_4 ) переходять стягувачу. Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 16 травня 2012 року (справа № 6/1230/87/2012) було задоволено подання Головного державного виконавця ВДВС Старобільського РУЮ про визнання даної мирової угоди, та визнано дану мирову угоду. На підставі вказаної ухвали суду виконавче провадження було закінчене, а виконавчий лист повернуто до суду як виконаний. У період з 30.11.2012 р. по 25.07.2013 р. боржник сплатив стягувачу 80 000 грн. за вісім місяців, а саме: (за листопад і грудень 2012 року та січень, лютий, березень, квітень травень і червень 2013 року), про що стягувач надав йому відповідні розписки. Після цього боржник припинив сплачувати борг. У зв`язку з тим що боржник не сплачує борг стягувач звернувся до суду, і рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 23 липня 2014 року (справа № 431/934/14 суддя Озеров В.О.), за ним було визнано право власності на належне Боржнику нерухоме майно що зазначене в мировій угоді. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 20.10.2015 р. апеляційну скаргу боржника відхилено, а вказане рішення районного суду залишено без змін. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 29.01.2016 р. було скасовано рішення суду першої інстанції в частині визнання за стягувачем права власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 . Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року було скасовано рішення судів першої і апеляційної інстанції а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. На даний час справа розглядається Старобільським районним судом Луганської області. Продовжуючи не виконувати рішення суду від 16.01.2012 боржник, з метою зробити неможливим виконання цього рішення, продав своє нерухоме майно, а саме будинок по АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що боржник не повертає борг, 16.08.2019 року стягувач звертався до Старобільського районного суду Луганської області з заявою про видачу йому виконавчого листа по рішенню суду від 16.01.2012. Листом Старобільського районного суду Луганської області від 27.08.2019 року стягувачу було надано роз`яснення про те, що оскільки виконавче провадження закінчене, суд не може видати виконавчий лист, натомість стягувач може відновити виконавче провадження відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». 27.04.2020 року стягувач звернувся до Старобільського РВ ДВС з заявою про відновлення цього виконавчого провадження. Листом начальника Старобільського РВ ДВС від 30.04.2020 р. № 1828/15847 стягувачу було роз`яснено про неможливість відновлення виконавчого провадження так як постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не було визнано судом незаконною чи не скасовано. Також, ще раніше, а саме весною 2016 року з метою поновлення примусового стягнення боргу, стягувач звертався до Старобільського районного суду Луганської області з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Рішенням суду від 10 березня 2016 року було відмовлено у задоволенні його заяви за необґрунтованістю. Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин на даний час виконання рішення суду від 16.01.2012 суттєво ускладнюється, а то й взагалі є неможливим.На підставі викладеного, ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_5 заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник божника ОСОБА_2 заяву не визнав та просив суд відмовити в її задоволенні.

У судове засідання представник Старобільського РВ ДВС СМ МУЮ (м. Харків) не з`явився, про час та місце розгляду заяви був сповіщений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без їх участі, рішення прийняти на розсуд суду.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 16 січня 2012 року по цивільній справі № 2-1177/2011 було стягнуто з ОСОБА_4 (на користь ОСОБА_3 1 603 623 грн. (один мільйон шістсот три тисячі шістсот двадцять три гривні), з них: 782 260 грн. (сімсот вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять три) гривен суму основного боргу, та 821 363 грн. (вісімсот двадцять одну тисячу триста шістдесят три) гривні 3% за користування грошовими коштами.

Відділом ДВС Старобільського РУЮ було відкрите відповідне виконавче провадження № 31821602 від 22.03.2012 року та розпочато примусове виконання рішення суду.

В ході виконання судового рішення 08 травня 2012 року між стягувачем і боржником було укладено мирову угоду, згідно якої Боржник зобов`язався сплачувати Стягувачу борг у такий спосіб що він погасить суму боргу у розмірі 1 603 623, 00 грн. протягом 10-ти років по 160 000 грн. щорічно, починаючи з 01.11.2012 року. Також було передбачено, що у разі невиконання договору сплати боргу за рік, належне боржникові нерухоме майно, (будинок по АДРЕСА_1 будинок АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_4 ) переходять стягувачу. Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 16 травня 2012 року було задоволено подання Головного державного виконавця ВДВС Старобільського РУЮ про визнання даної мирової угоди, та визнано дану мирову угоду.Виконавче провадження було закінчене, а виконавчий лист повернуто до суду як виконаний.

У період з 30.11.2012 р. по 25.07.2013 р. боржник сплатив стягувачу 80 000 грн. за вісім місяців, а саме: (за листопад і грудень 2012 року та січень, лютий, березень, квітень травень і червень 2013 року), про що стягувач надав йому відповідні розписки. Після цього Боржник припинив сплачувати борг.

Листом Старобільського районного суду Луганської області від 27.08.2019 року Стягувачу було надано роз`яснення про те, що оскільки виконавче провадження закінчене, суд не може видати виконавчий лист, натомість Стягувач може відновити виконавче провадження відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом начальника Старобільського РВ ДВС від 30.04.2020 р. № 1828/15847 Стягувачу було роз`яснено про неможливість відновлення виконавчого провадження так як постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не було визнано судом незаконною чи не скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку змінити спосіб виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 16 січня 2012 року по цивільній справі № 2-1177/2011.

На підставі викладеного та керуючись ст.435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про зміну способу виконання судового рішення - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 16 січня 2012 року по цивільній справі № 2-1177/2011 відповідно до якого стягнути з боржника - ОСОБА_4 на користь стягувача - ОСОБА_3 1 603 623 грн. (один мільйон шістсот три тисячі шістсот двадцять три гривні), з них: 782 260 грн. (сімсот вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять три) гривен суму основного боргу, та 821 363 грн. (вісімсот двадцять одну тисячу триста шістдесят три) гривні 3% за користування грошовими коштами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Воронкін