ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4539/20 Справа № 206/6203/19 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз,

на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів та зобов`язання здійснити перерахунок, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2020 року до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів та зобов`язання здійснити перерахунок.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів та зобов`язання здійснити перерахунок задоволено.

Забезпечено позов шляхом встановлення заборони відповідачу - Публічному акціонерному товариству «Дніпрогаз» () до набрання чинності рішення суду по зазначеній справі відключати від мережі газопостачання або припиняти постачання природного газу абоненту ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі АТ Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що претензії позивача можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останнього в разі ухвалення рішення на його користь.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів та зобов`язання здійснити перерахунок.

15 січня 2020 року до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів та зобов`язання здійснити перерахунок.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що виниклу заборгованість він не визнає та на намагається її оспорити у судовому порядку, проте з боку відповідача почали поступати телефонні дзвінки в яких представник АВТ Дніпрогаз вимагав негайно погасити суму заборгованості або погрожували припинити газопостачання до його оселі. У зв`язку з цим, позивач побоюється, що його сім`я залишиться без опалення в осіннє-зимовий сезон.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Натомість, згідно п. 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Отже, права позивача в даному випадку захищені та відсутні будь-які ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Стаття 150 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути заборона вчиняти певні дії. Згідно ч. 3 цієї статті, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.3 п. 7 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що ухвала про забезпечення позову постановлюється в порядку, визначеному ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не зазначено мотивів, з яких він дійшов до висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не надано оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, що вказує на відсутність збалансованості інтересів сторін.

Разом з тим, визнання дій щодо проведення донарахування об`єму природного газу протиправними та проведення перерахунку не має жодного причинно наслідкового зв`язку з забезпеченням вказаних позовних вимог шляхом заборони припинення газопостачання. Факт наявності газопостачання чи його відсутності, жодним чином не впливає на виконання рішення, в разі задоволення позовних вимог.

Окрім того, вказана ухвала прямо порушує права відповідача на здійснення належної господарської діяльності та виконання зобов`язань, які покладені на АТ «Дніпрогаз» нормативно-правовими актами, в частині виконання функцій Оператора ГРМ.

Також, підстави для припинення газопостачання передбачені Кодексом газорозподільних систем, які жодним чином не пов`язані з заявленими позовними вимогами, в той час як оскаржувана ухвала суду першої інстанції, фактично заборонила АТ «Дніпрогаз» виконувати свої обов`язки навіть за наявності відповідних підстав, що явно виходить за межі позовних вимог та є неспіврозмірними з ними, а також може призвести до порушення прав та законних інтересів інших суб`єктів ринку природного газу, як то постачальник газу, перед яким можливе утворення заборгованості, чи сторонні особи у разі виникнення аварійної ситуації тощо.

Отже, при постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не враховано вимог процесуальних норм, внаслідок чого без наведення належних та достатніх мотивів вжито заходів забезпечення позову, які є не співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не з`ясовані всі обставини справи та не досліджено матеріали справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз підлягає задоволенню, а ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року необхідно скасувати і в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів та зобов`язання здійснити перерахунок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів та зобов`язання здійснити перерахунок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича