Справа № 755/3959/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді -

Гаврилової О.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Денисенко І.І. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн на місяць, починаючи з моменту подачі до суду позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що з 2011 року по 2018 рік сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька - ОСОБА_3 .

З 2016 року позивач з дитиною зареєстровані за адресою:

АДРЕСА_1 . В 2017 році сімейні відносини між сторонами були припиненні. 14 серпня 2018 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 , змінивши дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». Починаючи з 2017 року відповідач не приймає участі в утриманні дитини. В позові зазначено, що відповідач є достатньо забезпеченою особою, інших дітей та непрацездатних батьків не має, зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність, але незважаючи на це має нерегулярний мінливий дохід. У зв`язку з тим, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, не надає матеріальну допомогу, позивач вимушена звернутись до суду для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн на місяць.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20 травня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

15 липня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Денисенко І.І. до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

20 липня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Денисенко І.І. до суду надійшла заява, в якій зазначено, що позивач повідомлена належним чином та обізнана про наслідки відмови від позову.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд, вивчивши заяви представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

За змістом положень п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до змісту ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Оскільки зі змісту заяви про відмову від позову вбачається, що позивач усвідомлює наслідки відмови від позову, підстав для неприйняття відмови від позову не встановлено, суд приходить до висновку про можливість прийняття відмови від позову та закриття провадження по справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 255, 256, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: