ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6442/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», ОСОБА_2 , треті особи: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», ОСОБА_2 , треті особи: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 , в якому просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44929321 від 06.10.2014 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві Григорян О.Г.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.10.2014 року в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 753/8703/13, виданого 11.03.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у місті Києві Григорян О.Г. було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44929321, а саме арешт квартири АДРЕСА_1 .

31.08.2017 року виконавчий лист № 753/8703/13 було повернуто стягувачу згідно ч.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на сьогоднішній день будь-яка інформація про виконавче провадження за виконавчим листом № 753/8703/13 за боржником ОСОБА_1 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня. На письмові звернення відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у місті Києві не відповідає.

Позивач вважає, що вказаними діями відповідачі порушують її матеріальні та конституційні права, що й стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання, призначене на 22.07.2020 позивач з`явилася, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у ньому та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача, ПАБ «АКБ «Капітал», Андрієнко В.М. в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, в якому просив позов задовольнити, зняти арешт з нерухомого майна, зазначив, що станом на сьогодні грошові зобов`язання боржника ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за Договором про надання споживчого кредиту № 62-к.02,31,07,09 від 31.07.2009 року виконано в повному обсязі. Наразі дублікат виконавчого листа № 753/8703/13 знаходиться у позивача і жодних дій щодо примусового виконання зазначеного виконавчого документа не здійснено ані стягувачем, ані державним виконавцем.

ВідповідачОСОБА_2 в судове засіданні не з`явилися, повідомлені належним чином.

Треті особи також у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14 липня 2006 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з витягу Державного реєстру речових прав на рухоме майно, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів рухомого майна зареєстровано обтяження номер 7266582 від 08.10.2014 - арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44929321, виданий 06.10.2014, видавник: Григорян О.Г. , відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві.

Відповідно до відповіді від 06.07.2020 Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гнатенко С.М. було повідомлено, що 26.03.2015 державним виконавцем примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження у редакції до 02.06.2016), з огляду на те, що в ході виконання зазначеного судового рішення, згідно довідки (форма № 3), виданий ОСББ «Авангард-Добробут» від 23.02.2015 № 22, встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , та неповнолітні особи - ОСОБА_7 , 2007 р.н., ОСОБА_8 2020 р.н.

Надати більш детальну інформацію щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій та заходів примусового характеру у межах вищезазначеного виконавчого провадження, не виявляється можливим, оскільки відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, виконавче провадження № 44929321 було знищене за закінченням терміну зберігання у 2019 році.

Згідно довідки № 06/03-20/1 від 06.03.2020 року, виданої ПАТ «КАБ «Капітал» 17.07.2015 року на виконання норм договору поруки, ОСОБА_2 виконала кредитні зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ «АКБ «Капітал» в загальному розмірі 4 215 463,31 грн. (в повному обсязі). Таким чином, починаючи з 17.07.2015 року станом на сьогодні у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня заборгованість перед ПАТ «АКБ «Капітал».

Згідно заяви від 05.03.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавської М.А., ОСОБА_2 підтвердила факт виконання в повному обсязі ОСОБА_3 своїх грошових зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 62-к.02/31/07/09 від 31.07.2009 року переді нею як поручителем, що виконав зобов`язання боржника за договором поруки № 20-08/2014-п від 29.12.2014 року. Будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунку за вказаними договорами ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи відсутність виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Київ, в межах якого було накладено арешт на належну ОСОБА_1 квартиру, наявність вказаного арешту майна порушує її право власності, та позбавляє її можливості вільно розпоряджатися майном.

Згідно вимог ст. ст.. 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 76, 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 274-279, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», ОСОБА_2 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44929321 від 06.10.2014 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві Григорян О.Г.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р.Лужецька