Єдиний унікальний номер справи 183/4008/20
Провадження № 2/183/2943/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 липня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча Компанія "КомЕнерго-Новомосковськ" про зобов`язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ "КК "КомЕнерго-Новомосковськ", у якому просить:

- зобов`язати відповідача сплатити щомісячний єдиний соціальний внесок на обов`язкове соціальне страхування за період її роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Керуюча Компанія "КомЕнерго-Новомосковськ", а саме: з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року щомісячно стосовно працівника ІПН НОМЕР_1 (тобто її);

- зобов`язати відповідача надати документальне підтвердження (завірене належним чином) щомісячної сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду України за період з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року;

- в порядку п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнити її від сплати судового збору.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір", відповідно до ст. 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 01 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, позивачем у позовній заяві пред`явлено дві вимоги за подання яких п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору, за які позивач мав сплатити судовий збір, зокрема: зобов`язання відповідача сплатити щомісячний єдиний соціальний внесок на обов`язкове соціальне страхування за період роботи позивача у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Керуюча Компанія "КомЕнерго-Новомосковськ", а саме: з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року щомісячно стосовно її, як працівника; зобов`язання відповідача надати документальне підтвердження (завірене належним чином) щомісячної сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду України за період з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року.

Аналогічні правові позиції закріплені в ухвалах Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року у справі № 191/3096/17, від 10 січня 2019 року у справі № 727/2955/18, від 12 листопада 2018 року у справі № 242/9881/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вказане знаходить своє підтвердження у п. 12 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" відповідно до якого, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Тому позиція позивача про те, що вона звільнена від сплати судового збору щодо цих позовних вимог є хибною.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на заявлені позивачем вимоги.

У зв`язку із наведеним клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" задоволенню не підлягає, а тому, позивачеві належить сплатити судовий збір на загальних підставах.

Як зазначалось вище, з позовної заяви вбачається, що вона одночасно містить дві вимоги немайнового характеру. Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2020 року становить 2 102,00 грн. Отже, при поданні позову позивач повинна була сплатити судовий збір за дві немайнові вимоги у загальному розмірі 1 681,60 грн.

Разом з тим, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачеві її право, згідно зі ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", на звернення до суду з обгрунтованим клопотанням про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, з наданням відповідних доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Крім того, у пред`явленій позовній заяві позивачем не зазначено: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що другий пункт прохальної частини пред`явленої позовної заяви не конкретизований, оскільки не зазначено, перед ким відповідач повинен буде виконати вимогу позову, у разі його задоволення судом, щодо надання документального підтвердження (завіреного належним чином) щомісячної сплати страхових відповідачем внесків до Пенсійного Фонду України за період з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року, а тому ОСОБА_1 належить уточнити прохальну частину пред`явленої позовної заяви.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків сім днів з дня отримання копії даної ухвали, - шляхом сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у розмірі 1 681,60 грн. з поданням оригіналу платіжного документу про його сплату для долучення до матеріалів справи, надання позовної заяви у новій редакції, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також уточненням пункту другого прохальної частини позовної заяви, з поданням копій позовної заяви у новій редакції для направлення відповідачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивачеві ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити у семиденний строк з моменту отримання копії ухвали зазначені недоліки заяви шляхом сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у розмірі 1 681,60 грн. з поданням оригіналу платіжного документу про його сплату для долучення до матеріалів справи, надання позовної заяви у новій редакції, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також уточненням пункту другого прохальної частини позовної заяви, з поданням копій позовної заяви у новій редакції для направлення відповідачеві.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 29 липня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна