Справа № 148/1234/19
Провадження №2-о/148/27/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 липня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

присяжних Железняк В.І, Борболюка В.А.,

при секретарі Мрочко Т.О.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра її матері ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 син останньої - ОСОБА_6 . Ще при їх житті чоловік ОСОБА_5 і батько ОСОБА_6 - ОСОБА_7 22.09.1981 пішов з дому і з того часу його ніхто не бачив і жодної інформації про нього не надходило. На протязі всього цього часу його сім`я, а також вона, як їх племінниця, приймали всі міри для встановлення місця знаходження останнього, але так і не змогли його знайти. Ні вона, ні їхні спільні знайомі більше не бачили ОСОБА_7 , про його місцезнаходження їй нічого не відомо. Також про те, де він може знаходитись вона не знає.

Органами поліції проводились розшукові заходи з метою знайти ОСОБА_7 , але ці заходи жодних результатів не принесли і його місцезнаходження так і не було встановлено.

В даний час вона хоче прийняти міри по збереженню нерухомого майна, яке рахується за безвісно відсутнім ОСОБА_7 , однак зробити цього не може, так як офіційно він не визнаний безвісно відсутнім.

В зв`язку з вказаними обставинами звона змушена звернутися до суду з даною заявою. Просить визнати ОСОБА_7 , 1936 року народження, жителя смт.Шпиків, Тульчинського району, Вінницької області, безвісно відсутнім з 22.09.1981.

В судовому заявник та її представник заяву підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини та просили її задовольнити. Також заявник додала, що інших родичів після смерті її тітки та сина останньої немає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона проживає з 2010 року по сусідству із сім`єю Джерело. Покійна ОСОБА_5 їй говорила, що її чоловік поїхав на заробітки і пропав.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона проживає з 1984 року по сусідству із сім`єю Джерело. ОСОБА_7 не бачила. ОСОБА_5 їй говорила, що її чоловік поїхав на заробітки і пропав.

Зацікавлена особа - представник Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розглянути справу у відсутність представника селищної ради, не заперечує проти задоволення заяви.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність нез`явившогося представника заінтересованої особи.

Заслухавши заявника, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Шпиків, Тульчинського району, Вінницької області померла ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 , про що свідчать копії свідоцтв про смерть від 12.10.2018 серія НОМЕР_1 та від 04.11.2018 серія НОМЕР_2 (а.с.12, 13).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04.12.2018 №5 батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_7 , а матір`ю - ОСОБА_5 ( а.с.11).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 02.12.1971, посвідченого нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Самойленко Н.П. та зареєстрованого 23.05.1976, ОСОБА_7 є власником житлового будинку з господарськими будівлями , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а..с.16-17).

Згідно довідки виконкому Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 04.03.2020 № 270 в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала сім`я в складі: голови домогосподарства - ОСОБА_7 , дружини - ОСОБА_5 , сина - ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємицею на майно згідно законом залишилась племінниця ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про одруження від 05.10.1963 серія НОМЕР_3 вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_5 - ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 15.07.1973 серія НОМЕР_4 вбачається, що дошлюбне прізвище позивача- ОСОБА_5 (а.с.8).

Наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження підтверджується, що померла ОСОБА_5 була рідною тіткою позивача по лінії матері (а.с.7, 9, 10).

Відповідно до копії довідки, виданої Тульчинським РВ УМВС України у ВІнницькій області 05.05.2005, 19.10.1981 була заведена розшукова справа по факту зникнення ОСОБА_7 . Проведеними заходами було встановлено, що він був в м.Києві, однак його місце знаходження не було встановлено, тому 14.02.1982 було повторно заведена розшукова справа №2. Проведеними оперативно-розшуковими заходами місце знаходження ОСОБА_7 не було встановлено, тому в 1997 році розшукова справа була закрита в зв`язку за строком давнини, так як згідно законодавства розшук без вістки пропавшого ведеться 15 років (а.с.6).

Відповідно до довідки виконкому Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.12.2018 №1549 в селищній раді відсутня будь-яка інформація про можливе перебування ОСОБА_7 , який був прописаний в АДРЕСА_1 .

Таким чином, в судовому засідання наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків підтверджено факт відсутності ОСОБА_7 за місцем його постійного проживання та відсутності відомостей про місце його перебування саме з 14.02.1982 року, а не як вказує заявник - з 22.09.1981.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до положення ч.1 ст.43 ЦПК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Вищенаведене в повній мірі відповідає висновкам, зробленим в постанові ВС/КЦС від 07.05.2018 у справі № 225/1297/17.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки місцеперебування ОСОБА_7 невідоме більше року, тому є підстави для визнання його безвісно відсутнім.

Визнання ОСОБА_7 безвісно відсутнім необхідно заявнику для збереження нерухомого майна, яке належить останньому.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, покази свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимог заявника в заявлених нею межах лише щодо періоду визнання ОСОБА_7 безвісно відсутнім та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 263-265, 293, 294, 308, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_7 , 1936 року народження, жителя смт.Шпиків, Тульчинського району, Вінницької області, безвісно відсутнім з 14.02.1982.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено 29.07.2020.

Суддя:

Присяжні: В.І Железняк

В.А. Борболюк