Справа №521/9121/20
Провадження №2-з/521/183/20
УХВАЛА

Іменем України

30 липня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Шабалдак О.А.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до Малиновського районного суду звернулася ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, ціна позову 5339060, 00 грн, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, що належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору дарування нерухомого майна від 12.12.2003 р. реєстровий №14843, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. та якій розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,6 квадратних метрів, житловою площею 51,7 квадратних метрів та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження зазначеного об`єкта нерухомого майна.

Заяву обґрунтував наступними фактичними обставинами.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа № 521/9121/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, якій бере участь у справі, має право вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист.

Як вже було зазначено в позовній заяві Відповідач не повернув Позивачу борг у вигляді грошових коштів, та на стадії досудового врегулювання спору відмовився погасити боргові зобов`язання перед Позивачем, тому у Позивача є підстави вважати, що така позиція Відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Предметом спору по даній справі є стягнення боргу, якій виник на підставі розписки в якої, зазначено, що у випадку неповернення взятих кошів Відповідачем він зобов`язаний передати конкретне майно, яке належить Відповідачу на праві власності. На другій сторінці розписки чітко вказано про яке саме майно йдеться мова та вказана квартира під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 88,6 квадратних метрів.

Зі змісту розписки Позивачу відомо про наявність у Відповідача нерухомого майна у вигляді квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,6 кв.м., що належить Відповідачу на праві власності на підставі договору дарування нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 12 грудня 2003 року та якій зареєстрований в реєстрі за №14843.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна та заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження такого об`єкта нерухомого майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або позбавить у ефективному захисту прав Позивача на виконання зобов`язань Відповідачем. Відповідач має грошовий борг (зобов`язання) перед Позивачем у сумі 5 339 060 гривен, це дуже значний розмір зобов`язань Відповідача, якій позивач вважає необхідним забезпечити шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження такого об`єкта. Співмірність суми позовних вимог та вартості нерухомого майна є справедливою, у порівнянні з ціною позову вартість нерухомого майна площею 88,6 квадратних метрів має вартість значно нижчу, одночасно з цім, Позивач у розписки сам визначив, що у випадку, якщо він не поверне борг у визначений час (до 01.08.2017р.) він зобов`язується передати у власність Позивача вказану квартиру, тому позивач вважає обґрунтованим свої вимоги викладені у цієї заяві.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 28.07.2020 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 29.07.2020 року.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі підписується заявником та повинна містити: 1) найменування суду до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб ) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження ( для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних) осіб, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичний осіб) за його наявністю або номер і серію паспорту для фізичних осіб громадян України, номер засобів зв`язку та адресу електронної пошти за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;4) захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості необхідні для забезпечення позову. 2. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування ( для юридичних осіб) або ім`я ( прізвище, ім`я та по-батькові) ( для фізичних осіб) інших осіб які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження ( для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних) осіб, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків ( для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Таких даних про сторони позивач не вказав.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тому, не може бути задоволено заяву про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову, відповідно до ст. 153 ЦПК України, розглядається судомне пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заявник не надав до суду жодного доказу, який б свідчив про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З матеріалів справи, вбачається, що вимоги позивача в частині забезпечення позову ґрунтуються лише на особистому переконані.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд не може накласти арешт на майно без вирішення питання щодо зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду.

Заява позивача, відповідно до вимог статті 151 ЦПК України, має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заявником не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, наприклад, не вказано про можливість внесення конкретної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Також, при винесення вказаної ухвали суд бере до уваги той факт, що як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження №6311841, підстава обтяження іпотечний договір, Д-352, 25.12.2007, приватний нотаріус Юрченко Ірина Петрівна. Також, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 12597570, зареєстровано 08.06.2012 реєстратором Одеська філія державного підприємтсва «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 32953362, 08.06.2012, Другий Малиновський ВДВС ОМУЮ.

З викладеного вбачається, що на даний час існує подвійна заборона відчуження нерухомого майна, а доводи заявника про те, що відповідач не повернув позивачу борг у вигляді грошових коштів, та на стадії досудового врегулювання спору відмовився погасити боргові зобов`язання перед позивачем, тому у позивача є підстави вважати, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є необґрунтованими. ОСОБА_1 не надано доказів існування реальної загрози втрати нерухомого майна, що належить відповідачу на праві власності.

Зважаючи на усе наведене, передбачені ЦПК України підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, заява подана з порушеннями статті 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - повернути заявникові.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Леонов 30.07.20