_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/211/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М..,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження дії обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ :

07 липня 2020 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить: видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , а саме: Спеціалізованої загальноосвітньої школи № 86 за адресою: АДРЕСА_2 ,; місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 та контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; не заважати поверненню особистих речей ОСОБА_1 по адресу: АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити до Чорноморського відділення поліції у Одеської області для взяття ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на профілактичний облік.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд віднести на рахунок держави.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 20.02.2012 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у нас народився син ОСОБА_4 , який прописаний по адресу АДРЕСА_1 .

Стверджує, що останнім часом ОСОБА_5 надавав в її сторону погрози та приниження, висновком яких був наданий судом обмежувальний припис від 03.01.2020 року. Весь термін дії припису ОСОБА_5 знаходився поза межами країни, працюючи у рейсі з грудня 2019 року по цей час, що ніяк не підтверджує, що свої наміри він не залишив, тому що в нього фізично не було можливості здійснити свої наміри. У зв`язку з тим, що після скінчення карантину він повернеться в країну, та перебуваючи такий довгий термін у морі, буде ще більш агресивним та нестримним вона дуже хвилюється про своє життя та психологічний стан.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутність, свої вимоги підтримала в повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 20 лютого 2010 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було складено актовий запис за № 55.

В період даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмов у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.01.2020 року у справі № 947/31818/19, частково задоволено заяву ОСОБА_1 про обмежувального припису. Заборонено ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), строком на шість місяців: наближатись на 50 метрів до місця проживання (перебування, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ) ; спеціалізованої загальноосвітньої школи № 86 за адресою: АДРЕСА_2 ,; місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; особисто розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; особисто вести листування, телефонні перемови з ОСОБА_1 та контактування з нею через інші засоби зв`язку (соціальні мережі, смс, ммс повідомлення )

Згідно положень ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 зазначає, що останнім часом ОСОБА_5 надавав в її сторону погрози та приниження, висновком яких був наданий судом обмежувальний припис від 03.02.2020 року. Весь термін дії припису ОСОБА_5 знаходився поза межами країни працюючи у рейсі з грудня 2019 року по цєй час, що ніяк не підтверджує, що свої наміри він не залишив, тому що в нього фізично не було можливості здійснити свої наміри. У зв`язку з тим, що після скінчення карантину він повернеться в країну, та перебувая такий довгий термін у морі буде ще більш агресивним та нестримним вона дуже хвилюється про своє життя та психологічний стан.

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Суд враховує, що рішення про продовження обмежувального припису або про відмову у продовженні обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно п.п.3, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За п. 9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи

Проте вимоги заяви ґрунтуються лише на припущення того, що ОСОБА_7 , коли прийде з рейс,у буде вчиняти до заявника насильство, суду не надано жлдних доказів та в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_2 після ухвалення судового рішення про обмежувальний припис проявляв насильство стосовно його дружити та неповнолітньої дитини.

Крім того, заявник не зазначає, та матеріали справи такого не містять, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за порушення встановленого обмежувального припису.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що доводи заявника викладені у заяві, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.