Справа № 766/8659/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретаря Кравченко А.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Херсоні в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що на підставі ордера № 69 від 17.09.1998 р. виданого Херсонським філіалом ВАТ «Свемон-Південь» їй була надана квартира АДРЕСА_1 . З 1998 року і по теперішній час вказана квартира є єдиним місце проживання позивачки, вона сплачує комунальні послуги, здійснює нагляд за технічним станом квартири, проводить поточний ремонт. Підприємство, що видало ордер, на сьогоднішній день ліквідоване, а будинок, в якому знаходиться спірна квартира на баланс комунальної власності міста непереданий, балансоутримувача не має, він є безхазяйним. Херсонською міською радою було відмовлено в реєстрації права власності на безхазяйне нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_2 , оскільки рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні від 20.01.2014 року відмовлено у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна на підставі п.88 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно. Оскільки право власності на багатоквартирний будинок не зареєстровано, позивач позбавлена можливості скористатися своїм правом на приватизацію житла та в подальшому на вільне володіння та розпорядження ним. Разом із тим, з 1998 року по теперішній час, тобто більше 10 років позивачка добросовісно, відкрито та безперервно проживає в своїй квартирі. У зв`язку з чим на підставі ст. 344 ЦК України просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Представник відповідача Херсонської міської ради надав до суду відзиві, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає позовні вимоги не аргументованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач вселився до квартири, яка є предметом спору, згідно ордеру №69 від 17.09.1998 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 . Херсонською філією ВАТ «Свемон-Південь», яким, позивачу, надано право на вселення та користування житловим приміщенням. Тож, на момент заволодіння майном, позивач знав, що власником квартири є інша особа, а тому і підстав набуття права власності на квартиру у нього не може бути. Так, добросовісність позивача на зазначений ним як початковий момент заволодіння квартирою була відсутня, оскільки він знав, що власником житлового будинку є ВАТ «Свемон-Південь». Крім того, ВАТ «Свемон-Південь» припинило свою діяльність лише 21.07.2016 року, про що свідчить інформація з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, квартира вибула з власності підприємства тільки у 2016 році. Тобто на думку представника відповідача подача даної позовної заяви є передчасною, оскільки добросовісне користування позивачем квартирою триває лише неповних 3 роки.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Вимоги про стягнення з відповідача судових витрат не підтримали.

Представник Херсонської міської ради в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.Позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно до статей 2, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі ордеру № 69, виданого Херсонською філією ВАТ «Семон-Південь» 17.09.1998 року ОСОБА_3 надана квартира АДРЕСА_1 .

У подальшому прізвище позивачки було змінене на ОСОБА_4 у зв`язку із укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 19.12.1997 р. Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану у м.Херсоні.

Позивачка зареєстрована у спірній квартирі з 17.09.1998 р., що підтверджується копією її паспорта.

15.02.2008 року адміністрація Херсонської філії ВАТ «Семон-Південь» звернулася до Херсонської міської ради з клопотанням про прийняття у власність житлових будинків № 1/1, 1/2, 1/3, 1/4 , АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 з ціллю подальшої приватизації мешканцями своїх квартир.

Із листа виконавчого комітету Херсонської міської ради № 9-9Б-18/12 від 15.02.2010 р. вбачається, що за результатами розгляду вказаного клопотання 18.02.2009 р. Херсонська міська рада прийняла рішення № 1017 «Про надання згоди на підготовку документів щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Херсона житлових будинків № 1/3, 1/4, 1 АДРЕСА_4 », та просили підтвердити ВАТ «Свемон-Південь» свої наміри щодо передачі згаданих будинків до комунальної власності міста Херсона та направити свого представника для з`ясування проведення цієї процедури.

ВАТ «Семон-Південь» 01.03.2010 року повідомило Херсонській міській раді, що житлових будинків № 1/1, 1/2, 1/3, 1/4 , АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 балансіпідприємства не знаходяться.

Вже у 2015 році ОСББ «Схід» звернулося до виконавчого комітету Херсонської міської ради із заявою щодо визначення правового статусу об`єктів, розташованих за адресами АДРЕСА_5 , Ѕ, 1/3, ј, 1/5.

Своїм листом від 27.05.2015 р. Херсонська міська рада повідомила, що з метою оформлення права комунальної власності Херсонська міська рада звернулася до Реєстраційної служби Дніпровського району м.Херсона із заявою про взяття вищевказаних об`єктів на облік, як безхазяйних. За результатами розгляду заяви щодобудинку, розташованого за АДРЕСА_2 ХерсоніРеєстраційною службою винесенерішення № 10085956 від 20.01.2014 р. про відмову у взяттійого на облік, як безхазяйногоу зв`язку з тим, щозаявлене право вжезареєстровано на квартири АДРЕСА_6 по АДРЕСА_7 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.01.2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

З акту ОСН БК «Каховська 1/5» від 18.01.2019 р. вбачається, що позивачка особисто приймала участь у будівництві будинку та своєї квартири АДРЕСА_8 за власні кошти. АДРЕСА_9 році позивачка провела за свої кошти газ, встановила газовий котел, газовий лічильник. Також були встановлені лічильники на воду та електроенергію. В 2011 році позивачка провела капітальний ремонт криші (перекриття шифером) над своєю квартирою, та над частиною під`їзду, провела заміну вікон у своїй оселі. За всі роки проживання позивачка підтримувалажилий стан квартири, та загальними зусиллями із сусідами підтримують під`їзд у належному стані

Квартира є єдиним і постійним місцем проживання позивачки, що підтвердила також допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .

Згідно довідки ОСН БК «Каховська 1/5» №21від18.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_10 з 1998 року по теперішній час проживає саме позивачка ОСОБА_2 .

Обставини відкритого, добросовісного та безперервного володіння позивачкою спірною квартирою підтверджуються копіями абонентських книжок на сплату комунальних послуг з електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення, актом від 18.01.2019 р., засвідченим будинковим комітетом «Каховська, 1/5», договором № 232327 від 23.04.2007 р. про надання населенню послуг з газопостачання, актом виконаних робіт від 01.02.2007 р., посвідченням № 13 від 22.06.2005 р. про навчання правилам користування газом та техніки безпеки

Факт проживання в квартирі, догляду за нею, сплата комунальних послуг по теперішній час свідчать про відкритість та безперервність володіння позивачкою зазначеною квартирою.

На підставі викладеного, з урахуванням положень вище вказаних правових норм, той факт, що в позасудовому порядку позивач не має можливості захистити свої права, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за ОСОБА_2 права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставівикладеного, ст.ст. 2, 4, 15, 16, 344 ЦК України, керуючисьст.ст. 4-13, 76-79, 81, 258, 259, 263-265 ПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовзадовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко