РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020

м.Харків

Справа № 639/4675/18

провадження 2/639/83/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

Учасники справи:

представник позивача- ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа- Служба у справах дітей виконкому Люботинської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політки Харківської міської ради,про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають та знаходяться на утриманні позивача.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що він перебував з 2003 в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають двох дітей. У 1993 дружина знаходилась на лікуванні в нейрохірургічному відділенні, у 2006 р.- в інфекційній лікарні, перебуває під наглядом невропатолога, її стан здоров`я погіршився, вона припинила контакт з позивачем, її психологічний стан негативно відображається на дітях, вона безпричинно кричить на них, залякує старшу доньку, змінила місце проживання, інколи знімає щодобово квартиру, деякий час проживає у батьків, не працює, не має заробітку та помешкання для себе та дітей, у них не має місця для нормального навчання, духовного а фізичного розвитку, своєї меблі, книжок, іграшок.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, його представник підтримав позовні вимоги, стверджуючи, що передбачених законом підстав для позбавлення відповідача батьківських прав не має, проте позов пред`явлено задля з`ясування місця проживання дітей, про яке ОСОБА_3 не знав, а також можливості з ними спілкуватися, оскільки проти цього колишня дружина заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, надавши відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем у 2018році, через неправомірну поведінку колишнього чоловіка, вона була вимушена з дітьми переїхати до батьків та зареєструвала своє місце проживання, про що відомо позивачу. Весь цей час, на відміну від батька, який свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків та жодної допомоги, у тому числі і матеріальної не надає, ОСОБА_2 доглядає та утримує дітей, піклується про їх здоров`я та всебічний фізичний і духовний розвиток, максимально забезпечує всі їх потреби, проявляє турботу та створює гідні умови їх проживання.Такі обставиини, як зазначає відповідач, підтверджені та знайшли своє відображення у висновку Комісії з питань захисту прав дитини, акті обстеження умов проживання сім`ї.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.04.2020 задоволено клопотання третьої особи-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політки Харківської міської ради, залучено в якості третьої особи Службу у справах дітей виконкому Люботинської міської ради Харківської області.

3 особа-Служба у справах дітей виконкому Люботинської міської ради Харківської області надіслала суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , заяву про можливість розгляду справи без участі представника.

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року, мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.04.2018 шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_2 з дітьми 2018 році переїхала на проживання до своїх батьків за адресою : АДРЕСА_1 , знята з реєстрації місця проживання 09.07.2018 ( АДРЕСА_2 ), де проживала з чоловіком.

Довідкою Манченківського дошкільного навчального закладу( дитячий садок) від 23.01.2020 № 01-29/5 підтверджено, що ОСОБА_5 , 2016 року народження відвідує дитячий садок з 23.09.2019.

Як випливає з договору № Тд-111 від 03.08.2018 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та ОСОБА_2 , її донька ОСОБА_4 навчається в Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі, зі строком навчання з 01.09.2018 по 25.01.2022, відповідач своєчасно вносить оплату на навчання, що підтверджується відповідними квитанціями, долученими до матеріалів справи.

Згідно характеристики на студентку Харківського кооперативного торгово-економічного коледжу від 27.11.2019 мати ОСОБА_2 приділяє належну увагу навчанню і вихованню ОСОБА_4 , 2003 року народження.

Суду також надані численні фото з відпочинку та часів дозвілля неповнолітніх з матір`ю ОСОБА_2 , починаючи з 2018 р.

Відповідно до характеристики квартального комітету , ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 з дітьми, зарекомендувала себе з позитивної сторони, спокійна, урівноважена, доброзичлива, користується повагою серед мешканців кварталу, гарна мати, виховує двох доньок.

Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Люботинської міської ради. Зі слів ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_3 вихованням та утриманням доньок не займається, не цікавиться їх життям, не спілкується з ними, фактично самоусунувся від виховання, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться станом здоров`я та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не надає жодної матеріальної допомоги, батьківські обов`язки не виконує. Відповідач неодноразово потерпала від насильства з боку колишнього чоловіка ОСОБА_3 .

Неповнолітня ОСОБА_4 , 2003 р. народження на засіданні комісії повідомила, що батько не бере жодної участі у вихованні, вважає пред`явлений ним позов безпідставним та таким, що не відповідає дійсності, мати є для неї є взірцем для наслідування.

Позивач ОСОБА_3 на засіданні комісії зазначив, що подав безпідставний позов, щоб побачитися з донькою та збирається звернутися з питанням до органу опіки та піклування про визначення часу та місця зустрічі з дітьми, оскільки йому перешкоджають виконувати його батьківські обов`язки.

Актом обстеження умов проживання від 10.04.2020 сім`ї ОСОБА_2 підтверджено, що у дітей є все необхідне для нормального розвитку та проживання.

За висновком виконкому Люботинської міської ради від 18.05.2020 № 03-36/1687, Департаменту служб у справах дітей від 31.01.2019 № 109, виходячи з інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала в ТОВ «ТД Грандсоліл» з 01.12.2018 по 30.09.2019, а з 01.10.2019 перебуває у трудових відносинах з ПП «НК Грандсоліл», отримує стабільну заробітну плату.З характеристик з місця роботи вбачається, що ОСОБА_2 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, як гарний фахівець , творча, креативна людина та відповідальний співробітник, врівноважена, доброзичлива, комунікабельна, в колективі користується повагою та авторитетом.

Доводи ОСОБА_3 про те, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, який значно погіршується є хибними.Відповідач ОСОБА_2 стверджує, що ця інформація не відповідає дійсності, оскільки її здоров`я добре, вона не перебуває на обліку у лікарів, не має хронічних захворювань, а відомості позивача вводять суд в оману.

Позивачем надані виписки з медичної карти ОСОБА_2 про її лікування в 2012, 2014 р. у лікарнях після перенесеного у 2006 р. корю, а також він у позові зазначав, що після лікування у відповідача відбуваються запаморочення, головний біль, шаткість при ходьби, що може нашкодити молодшій дитині. Така інформація не підтверджена та голослівна.

Крім того, частиною 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про стан здоров`я.

Згідно зі ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.Таким чином, положення частини другої статті 32 Основного Закону України передбачають вичерпні підстави можливого правомірного втручання в особисте та сімейне життя особи.

Положення статті 286 ЦК України, статті 39-1 Закону України « Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачають право пацієнта на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Посилання позивача на те, що він не був проінформований про місце проживання неповнолітніх дітей спростовується актом спрацьовування тривожної кнопки, встановленої у домоволодінні по АДРЕСА_1 , складеного 30.11.2018 ТОВ «Охорона та безпека», згідно якого колишній зять власника намагався проникнути в житловий будинок, погрожував фізичною розправою.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком

батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, встановивши, що позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків , ухилення від виховання доньок, які проживають з матір`ю та знаходяться повністю на її утриманні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа- Служба у справах дітей виконкому Люботинської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав- відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач- ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

відповідач - ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 );

3 особа- Служба у справах дітей виконкому Люботинської міської ради Харківської області (м. Люботин, вул. Слобожанська, 26).

Повне судове рішення складено 28.07.2020.

СУДДЯ -