ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/508/20 Справа № 711/6101/19
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

24 липня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Карпенко О. В., Нерушак Л. В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені (неустойки) по аліментам,

встановив:

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені (неустойки) по аліментам задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в період з 01 березня 2016 року по 30 квітня 2019 року включно, в сумі 62 957 грн 75 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу вивченням якої встановлено, що вона не відповідала вимогам ч. 3 ст. 356 ЦПК України, у зв`язку з чим її на підставі ст. 185 ЦПК України ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, залишено без руху з наданням відповідного строку для усунення приведених в ухвалі недоліків.

Водночас, в резолютивній частині ухвали від 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки невиконання ухвали, передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України та зазначено, що в разі невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направлено скаржнику 21 лютого 2020 року, супровідний лист № 711/6101/192871/2020 (а. с. 92), рекомендованим поштовим листом з повідомленням про вручення.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Черкаського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року про залишення його апеляційної скарги без руху 25 березня 2020 року.

Однак, на дату постановлення вказаної ухвали суду недоліки апеляційної скарги в зазначеній справі усунуто не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до положень ст. 121 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено у ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Виконуючи вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права скаржника на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури апеляційний суд вичерпав, передбачені ЦПК України заходи щодо повідомлення скаржника про недоліки його апеляційної скарги та необхідність їх усунення.

Подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 тривалий час не цікавився розглядом справи, хоча мав таку можливість, оскільки отримав копію ухвали суду 25 березня 2020 року.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у свої рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, а також те, що скаржник не виконує належним чином свої обов`язки, передбачені ст. 43 ЦПК України, не проявляє необхідної зацікавленості у розгляді своєї скарги, а також, приймаючи до уваги висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України», де було констатовано, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, що свідчить про недобросовісність використання скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення та враховуючи ту обставину, що наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, особі, що подає апеляційну скаргу були роз`яснені, копію ухвали було отримано 25 березня 2020 року, однак станом на 24 липня 2020 року такі вимоги не виконані, колегія суддів вважає за необхідне у відповідності вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України визнати апеляційну скаргу неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2019 року повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Суддів: Л. І. Василенко

О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Карпенко О. В., Нерушак Л. В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені (неустойки) по аліментам,