РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі - Гожа Г.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Скрипчук О. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_4 до Рівненська філія ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся із позовною заявою до Рівненської філії ТОВ МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову представник ОСОБА_4 , адвокат Татарчук Л.І. вказує що 13 вересня 2017 року був прийнятий Рівненською філією ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» на посаду керуючого магазином. 15 грудня 2017 року позивача було звільнено з посади керуючого магазином Рівненської філії ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» за згодою сторін в порядку п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю. На час звільнення позивача існувала заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати у розмірі 4669,00 грн, що і стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

В позові представник позивача зазначає, що відповідно до наказу №6-К від 12.09.2017 року, ОСОБА_4 було прийнято на посаду керуючого магазином з посадовим окладом згідно штатного розпису, відтак оплаті підлягала заробітна плата у сумі 5 070,00 грн. Крім того, відповідно до наказу Рівненської філії ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» №6-ПФ від 01.11.2017 року «Про преміювання» було вирішено преміювати працівників за жовтень, зокрема ОСОБА_4 премією у розмірі 5 800,00 грн. Таким чином, в листопаді 2017 року ОСОБА_4 було нараховано наступні суми заробітної плати: 5 070,00 грн. заробітної плати у розмірі посадового окладу згідно штатного розпису, та 5 800,00 грн. премії, нарахованої згідно наказу №6-ПФ від 01.11.2017 року. Після сплати відповідних податків та зборів, до виплати підлягали наступні суми заробітної плати: 4 081,34 грн. заробітної плати у розмірі посадового окладу згідно штатного розпису (5 070,00 - 912,60 грн 18% ПДФО - 76,05 грн 1,5% військового збору = 4 081,34 грн) та 4 669,00 грн. премії, нарахованої згідно наказу №6-ПФ від 01.11.2017 року (5800,00 - 1044,00 грн 18% ПДФО - 87 грн 1,5% військового збору = 4 669,00 грн). Сума заробітної плати у розмірі посадового окладу згідно штатного розпису в розмірі 4 081,34 грн. була виплачена на банківську карку ОСОБА_4 . Стверджує що нарахована премія у розмірі 4 669,00 грн., ОСОБА_4 , відповідачем не виплачена.

Крім того, представник позивача у позові просить стягнути середній заробіток за несвоєчасну виплату заробітної плати та зазначає, що у жовтні 2017 року розмір заробітної плати становив 10 940,00 грн. за 21 робочий день, а у листопаді 2017 року розмір заробітної плати становив 10 870,00 грн. за 22 робочих дні. Відповідно середньоденний розмір заробітної плати становить 507,21 грн. ЗП сер = (10 940,00 грн + 10 870,00 грн.) : (21 + 22 фактично відпрацьовані дні) = 21810 грн : 43 фактично відпрацьовані дні = 507,21 грн середньоденний розмір заробітної плати. При розрахунку кількості робочих днів за який не було проведено розрахунок по заробітній платі позивач виходить з наступного. Відповідно до наказу №6-ПФ від 01.11.2017 року, директором Рівненської філії ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» було наказано провести розрахунки та виплати по преміям у листопаді 2017 року. Відтак останнім днем розрахунку по виплаті премії було 31.11.2017 року, а 01.12.2017 року вже вважається першим днем прострочення розрахунків. Зважаючи, що з останнього дня коли мав бути проведений розрахунок до дня подання даного позову було 499 робочих днів, то середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, тобто з 01.12.2017 року по 04.12.2019 року, складає 253 097,79 грн. Окрім цього, представник позивача просить стягнути компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати, у розмірі 722,76 грн.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно якого слідує, що позовні вимоги ОСОБА_4 , відповідач не визнає вважає їх не законними та не обґрунтованими. У відзиві зазначає, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з Рівненською філією ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» у період з 13.09.2017 року по 15.12.2017 року. Зазначає, що позивача 15.12.2017 року, було звільнено з посади керуючого магазином за угодою сторін. Трудову книжку було видано, та розрахунки із працівником було проведено відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України, а саме в день звільнення працівника. Розрахунки було проведено, частинами: аванс - 2040,67 грн. ( оплата була здійснена шляхом переказу на банківську карточку ОСОБА_4 ), чергова виплата - 2040,67 грн. (оплата здійснена шляхом переказу на банківську карточку ОСОБА_4 ), - премія - 4669,00 грн., (оплата здійснювалась шляхом видачі коштів з каси Рівненської філії ТОВ «Мегаметиз-Маркет»). Також, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що ОСОБА_4 кошти в розмірі 4669,00 грн. видавалися особисто директором Рівненської філії ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ», ОСОБА_5 і в її присутності, позивач ставив у відомості про видачу грошей № 66 за листопад 2017 року підпис про отримання цих коштів. Тому, позовні вимоги не визнає просить залишити їх без задоволення.

Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якого він заперечує доводи відповідача викладенні у відзиві, стверджує, що кошти в сумі 4669,00 грн. не отримував. Також не погоджується з висновком експерта вважає його неналежним доказом по справі, оскільки такий висновок був підготовлений у справі 569/7784/18.

Представником позивача, в судовому засіданні підтримано позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд задоволити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнав. Просить суд відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Під час судового розгляду, судом було встановлено, що позивач вже звертався до суду з таким самим предметом позову 25.04.2018р. Однак, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2019р., по справі №569/7784/18, позов було залишено без розгляду, у зв`язку із тим, що сторони багаторазово не з`являлися у судове засідання, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями позовної заяви та ухвали Рівненського міського суду від 21.11.2019р. Позивач повторно звернувся з позовною заявою до суду 05.12.2019р.

Згідно досліджених судом доказів наданих до матеріалів справи слідує, що наказом №6-К від 12.09.2017 року, Рівненською філією ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ», ОСОБА_4 був прийнятий на посаду керуючого магазином з 13.09.2017 року. Наказом №6-ПФ від 01.11.2017р. про преміювання, відповідачем було прийнято рішення преміювати працівників за жовтень 2017р. Зазначеним наказом було премійовано ОСОБА_4 , в розмірі 5800,00грн. та згідно п. 2 цього наказу слідує, що виплати та розрахунки провести у листопаді 2017р.

15 грудня 2017р., позивач подав заяву про звільнення з посади керуючого магазином за згодою сторін. Наказом № 6-3 від 15.12.2017 року, позивача було звільнено з посади керуючого магазином Рівненської філії ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ» за згодою сторін в порядку п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Відомості про роботу ОСОБА_4 , зазначенні також у трудовій книжці, копія якої додана до матеріалів справи.

При звільнені ОСОБА_4 було нараховано заробітну плату в розмірі 2655,71грн. і компенсацію за невикористану відпустку - 2181,00 грн. Разом до виплати без урахування податків - 3893,56грн. Ця сума була перерахована працівнику на картковий рахунок в день звільнення, що підтверджується відомістю на виплату грошей №79 від 15.12.17р. та платіжним доручення №371 від 15.12.17р., які наявні у матеріалах справи, і самим позивачем не заперечувалося отримання цих коштів.

Позивач у позові стверджує, що відповідачем у день звільнення, з ним не було проведено остаточного розрахунку, а саме не виплачено премію встановлену наказом №6-ПФ від 01.11.2017р., яка складала за мінусом податків та зборів, 4669,0 грн.

В матеріалах справи наявні листи від 07.02.2018р., від 24.02.2017р., від 24.03.2018р. адресовані позивачем відповідачу про виплату заборгованості по заробітній платі та компенсаційних виплат ОСОБА_4 . У свою чергу на листи позивача, надавалися відповіді відповідачем, а саме від 16.02.2018р. та від 16.03.2018р., згідно яких слідує, що заборгованості по заробітній платі та будь яких інших компенсаційних виплат перед позивачем, у відповідача не має.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, а саме у відомості на виплату грошей №66 за 10 листопада 2017р., ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 одержав кошти в сумі 4 669,0 грн., та поставив підпис.

Заперечення позивача про те, що він не одержував кошти в сумі 4 669,0 грн. та підпис у відомості йому не належить, спростовуються наявним у матеріалах справи висновком експерта №165 від 01.08.2018р., згідно якого слідує, що підпис від імені ОСОБА_4 у відомості №66 за листопад 2017р. виконаний ОСОБА_4 .

Крім того, у судовому засідання була допитана свідок ОСОБА_5 , яка пояснила що вона особисто видавала кошти в сумі 4 669,0 грн. ОСОБА_4 , згідно відомості №66 за 10.11.2017р. та після отримання коштів ОСОБА_4 особисто підписався у відомості.

Таким чином, суму 4669,0 грн. позивач отримав особисто, що свідчить про відсутність у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем. На спростування таких доводів, позивачем не надано до матеріалів справи, жодного підтверджуючого доказу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відтак, доводи позивача про те, що ним не отримано кошти (премію) в сумі 4 669,0 грн., не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Тому, вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі не підлягає до задоволення.

Крім того, позивач пред`являючи вимогу, щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, просила також стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 253 097,79 грн.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відтак, середній заробіток стягується лише у разі за час затримки розрахунку при звільненні. Однак, позивачем не було доведено, та не надано суду жодного доказу про те, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем, щодо не виплаченої позивачу заробітної плати (премії) в розмірі 4669,0 грн., тому відсутні підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Також, зважаючи на відсутність підстав у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, тому й відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, нараховану позивачем в сумі 722,76 грн., у відповідності до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_4 до Рівненська філія ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАМЕТИЗМАРКЕТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Рівненська філія ТОВ «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ», місце знаходження: 33000, м.Рівне, вул..Степана Демянчука, буд.і-А, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАМЕТИЗ-МАРКЕТ», місце знаходження: 43000, м.Луцьк, вул.. Єршова, буд.П, магазин 24, літер В-4, .

Повний текст рішення виготовлено 28 липня 2020 року.

Суддя С.П.Харечко