Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/465/20
Провадження № 2/935/346/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Янчук В.В.,

зі секретарем: Кумечко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї у вказаному будинку зареєстрований її син ОСОБА_2 , відповідач по справі, який фактично там не проживає з 2018 року. Крім цього, в 2019 році син засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки і з жовтня 2019 року відбуває покарання в Житомирській виправній колонії. Наразі у неї виникла потреба оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. Але реєстрація в будинку сина заважає їй це зробити. Разом з тим, син в будинку не проживає, фінансової допомоги на оплату комунальних послуг не надає. Позивач не укладала з відповідачем будь-яких угод з приводу користування належним їй будинком, відтак відповідач втратив право користування її будинком, оскільки не проживає в ньому тривалий час і не несе витрати на його утримання. Відповідач не проживає в будинку більше року, що підтверджується актом депутата Коростишівської міської ради від 17.02.2020 р.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. До суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглянути справу без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2010 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що заходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно акту № 224 від 27.12.2019, складеного депутатом Коростишівської міської ради ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає більше року.

Відповідно до довідки від 17.12.2019, ДУ «Житомирська виправна колонія» № 4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 29.07.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області на 3 роки позбавлення волі. Початок строку 24.09.2019 року. В Житомирській виправній колонії №4 відбуває міру покарання з 12.10.2019 року по теперішній час.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону та за рішенням суду.

Нормою, закріпленою в ч.1 ст.405 ЦК України, визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин не проживання за адресою такого житлового приміщення.

Члени сім`ї власника житлового приміщення не мають права власності на житло, в якому вини проживають, що суттєво відрізняє їхній правовий статус від правового статусу власника такого приміщення, унеможливлюючи, зокрема, право розпорядження цим майном.

Разом із тим, їм належить право використовувати приміщення для проживання, яке є сервітутним правом, тобто правом користування чужим майном (стаття 405 ЦК України).

Проте член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У випадку визнання судом поважності таких строків не проживання, суд відмовляє у задоволені позову.

Враховуючи вищевказане, та те, що відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в Житомирській виправній колонії №4 та відбуває міру покарання у виді позбавлення волі з 24.09.2019 року по теперішній час, що визнається судом як поважною причиню не проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4,13, 76, 80, 81, 258, 265, 352 ЦПК України, ст.319, 391, 405 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено: 16 липня 2020 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя В.В.Янчук.