КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/2631/2017
апеляційне провадження №88-ц/824/24/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Івашківським Андрієм Олеговичем про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 130,4 кв.м, вартістю 4 044 000 грн;

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 130,4 кв.м;

Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки АUDІ, модель Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, колір білий, вартістю - 1080000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Чайки, вартістю - 347849 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер :33:022:0739, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, вартістю 600000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,1203 га, кадастровий номер :38:103:6022, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, вартістю 1100000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки LEXUS, модель LХ570 , державний номерний знак НОМЕР_3 , 2016 року випуску, колір чорний, вартістю - 1546800 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель S 600, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску, колір чорний, вартістю - 810000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 СDІ , державний номерний знак НОМЕР_6 , 2010 року випуску, колір зелений, вартістю - 540000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель MULTIVAN, державний номерний знак НОМЕР_7 , 2013 року випуску, колір чорний, вартістю - 1350000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки ЗИЛ, модель 131, 1972 року випуску, придбаного 21 квітня 2010 року, вартістю - 40000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на причіп марки КНОТТ, модель 91Н, державний номерний знак НОМЕР_8 , 2015 року випуску, колір сірий, вартістю 108000 грн;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на причіп марки ТІКІ-ТREILER, модель С-300 LР , 2012 року випуску, придбаного 14 березня 2012 року, вартістю - 26500 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 рокускасовано і ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 130,4 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля марки АUDІ, модель Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, державний номерний знак НОМЕР_6 , 2010 року випуску.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Чайки.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер :33:022:0739, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1203 га, кадастровий номер :38:103:6022, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 130,4 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля марки АUDІ, модель Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, державний номерний знак НОМЕР_6 , 2010 року випуску.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Чайки.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер :33:022:0739, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1203 га, кадастровий номер :38:103:6022, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського апеляційного суду і заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 послалася на те, що 06 серпня 2019 року апелянт подала заяву про вчинення кримінального правопорушення до Подільського УП НП у м. Києві у зв`язку з тим, що відповідачем по справі вчинено кримінальне правопорушення, за яке передбачена ст. 358 КК України.

Відповідач, перебуваючи у шлюбі з позивачем, без згоди останньої 26 листопада 2016 року, провів перереєстрацію транспортних засобів, а саме:

автомобіль марки LEXUS, модель LХ570 , державний номерний знак НОМЕР_3 , 2016 року випуску, колір чорний.

автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель MULTIVAN, державний номерний знак НОМЕР_7 , 2013 року випуску, колір чорний.

Відповідач неправомірно вчинив дії щодо відчуження майна, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя, з метою уникнення подальшого поділу майна подружжя.

Окрім відчуження транспортних засобів, відповідач намагався відчужити земельні ділянки шляхом укладення «фіктивних» договорів позики з фізичною особою, а саме:

- земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Чайки.

- земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :33:022:0739, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада.

- земельну ділянку площею 0,1203 га, кадастровий номер :38:103:6022, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, сільська рада Хотянівська.

Проте, Вишгородським районним судом Київської області в рішенні по справі №363/3254/17, яке набрало законної сили, встановлено наступне: «Таким чином, суд вважає, що договори позики від 23 липня 2013 року, які укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 № 23/07-13; від 01 квітня 2015 року 01/04-15 та від 01 серпня 2016 року 01/08-16 були укладені між позивачем та відповідачем з порушенням істотних умов укладення таких видів правочину, без наміру створити правові наслідки, які обумовлювалися правочинами, без згоди третьої особи, яка на час укладення договорів позики перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , а тому вищевказані договори позики є безгрошовим та укладенні з метою уникнення поділу спільного майна подружжя.»

Зазначеним рішенням, в позовних вимогах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на вищевказані земельні ділянки - відмовлено.

Вказане рішення Вишгородського районного суду Київської області не оскаржувалося сторонами по справі, та набрало законної сили. Таким чином, зазначені факти вказують на протиправні дії ОСОБА_2 , які вчинялися з метою уникнення поділу спільного майна подружжя.

Крім цього, 07 грудня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення по справі № 756/4200/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , та зобов`язано стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини.

03 грудня 2019 року Київським апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва, та залишено в силі вказане рішення суду.

Станом на сьогоднішній день, ОСОБА_2 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року по справі №756/4200/17 не виконується, та аліменти на утримання дитини не сплачуються, в зв`язку з чим, спільна дитина позивача та відповідача знаходиться на повному утриманні позивача.

ОСОБА_5 займається вихованням дитини, а також фінансово забезпечує доньці навчання та належні побутові умови. Відповідач жодної допомоги дитині не надає, а також не піклується про її навчання та виховання.

Даний факт, Київським апеляційним судом не досліджувався та не був врахований при прийнятті постанови 08 жовтня 2019 року, оскільки на час розгляду справи про розподіл майна подружжя вищевказане рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року оскаржувалося.

Київським апеляційним судом, в свою чергу не було враховано інтереси дитини ОСОБА_5 , та прийнято постанову з порушенням норм матеріального права, яка в свою чергу порушує права та інтереси ОСОБА_5 та її дитини.

Просила задовольнити заяву.

Змінити постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року в частині визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 130,4 кв.м. та припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 130,4 кв.м.

Змінити постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року в частині визнання права власності за ОСОБА_6 на автомобіль марки AUDI модель Q7, державний номерний знак НОМЕР_10 року випуску.

В інших частинах постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Заперечень на заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року від ОСОБА_2 не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як на нововиявлену обставину ОСОБА_1 посилається на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року по справі №363/3254/17 яким встановлено, що договори позики від 23 липня 2013 року, які укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 № 23/07-13; від 01 квітня 2015 року 01/04-15 та від 01 серпня 2016 року 01/08-16 були укладені між позивачем та відповідачем з порушенням істотних умов укладення таких видів правочину, без наміру створити правові наслідки, які обумовлювалися правочинами, без згоди третьої особи, яка на час укладення договорів позики перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , а тому вищевказані договори позики є безгрошовим та укладенні з метою уникнення поділу спільного майна подружжя.

Крім того нововиявленою обставиною також є і те, що 07 грудня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення по справі №756/4200/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , та зобов`язано стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини.

ОСОБА_2 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року по справі №756/4200/17 не виконується, та аліменти на утримання дитини не сплачуються, в зв`язку з чим, спільна дитина позивача та відповідача знаходиться на повному утриманні позивача.

ОСОБА_5 займається вихованням дитини, а також фінансово забезпечує доньці навчання та належні побутові умови. Відповідач жодної допомоги дитині не надає, а також не піклується про її навчання та виховання.

Зазначає, що Київським апеляційним судом при прийнятті постанови 08 жовтня 2019 року не було враховано інтереси дитини ОСОБА_5 .

Всебічно і повно проаналізувавши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року по справі №363/3254/17 та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року, у розумінні ст.423 ЦПК України не може бути нововиявленою обставиною, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення рішення або постановлення ухвали, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесом, що визначається юридичною природою цих обставин, до яких відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, що існували на час розгляду справи і не могли бути відомі заявникові.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Як роз`яснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року, залишено без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Івашківським А.О. на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, а вищезазначену постанову в оскаржуваній частині залишено без змін.

Верховний Суд зазначив, що постанова суду апеляційної інстанції від 08 жовтня 2019 року ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року.

Керуючись ст.429 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану адвокатом Івашківським Андрієм Олеговичем про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 16 липня 2020 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба