справа № 489/2362/19 провадження №2-о/489/9/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судових засідань Долгорученко Т.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Миколаївська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто після смерті останнього.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є його батьками, та перебували у шлюбі. За життя ОСОБА_3 збудував, отримав у власність і постійно проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 , в подальшому нумерація будинку було змінено на №59. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько - ОСОБА_3 . Заявник з народження постійно проживав з батьками до 22.11.1988 , після чого був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Однак протягом періоду часу з січня 2007 року та по теперішній час заявник постійно проживав і проживає в будинку батьків,оскільки з 2007 останні через хвороби та похилий вік потребували його постійного догляду та допомоги, при цьому заявник не здійснив перереєстрацію свого місця проживання. Заявник вважає, що оскільки він постійно проживав з батьками, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином заявник проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подав, про відмову від спадщини не заявляв. На даний час, враховуючи сплив шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини, заявник не можу оформити право на спадкове майно без встановлення в судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.05.2020 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження.

Заявник та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити.

Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходили.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №1180, батьками заявника записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2398, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 77 років померла ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №4565, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років помер ОСОБА_3 .

Згідно довідки Житлово-експлуатаційної контори №14 житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» №3973 від 27.08.2015 та копії будинкової книги, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , з 29.12.1962 по день смерті.

З копії будинкової книги також вбачається, що заявник проживав за вищевказаною адресою з дня народження, та 21.11.1988 був знятий з місця реєстрації. За відомостями паспорта заявника серії НОМЕР_4 , з 22.11.1988 останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Токіой І.В. від 27.08.2015 заявнику було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю підтвердження спільного проживання разом із спадкодавцями на час смерті та пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пояснили що вони є сусідами заявника та підтвердили, що з 2007 року він разом з дружиною проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до листа Другої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області від 11.07.2019 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №56811288 від 10.07.2019 спадкова справ після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18, від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц та від 10.01.2019 у справі № 484/747/17.

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки в судовому засіданні сукупністю доказів підтверджено факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останнього, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 5, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати з розглядом справи покласти на заявника.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 22.07.2020.

Суддя І.В.Коваленко