Справа № 2-613/06
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Панченко О.М.

за участю:

секретаря судових засідань - Закидальської Н.Б.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-613/06 від 07.07.2006 року до виконання. В обґрунтування даної заяви заявник посилається на те, що 10.03.2020 року Київським апеляційним судом було скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2017 року про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-613/2006 про вселення ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 . Отже, чинним з 10.03.2020 року є оригінал виконавчого листа № 2-613 від 07.07.2006 року, який 13.04.2017 року останній раз був повернутий ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, тобто, його строк пред`явлення до виконання закінчився 13.04.2020 року. Заявниця вказує, що 03.12.2019 року на підставі ст. ст. 12, 26 ЗУ «Про виконавче провадження» вона пред`явила дублікат виконавчого листа № 2-613 від 04.08.2017 року до виконання, проте державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Жиглій В.М. його було повернуто без прийняття до виконання - 04.12.2019 року. Оскільки пред`явлення і оригіналу виконавчого листа № 2-613 від 07.07.2006 року і його дубліката від 04.08.2017 року були спрямовані на одну мету, а саме: примусове виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2006 року, а їх повернення без виконання, згідно зі ст. 12 ч. 4 п. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» переривають строк пред`явлення до виконання, то відлік строку пред`явлення до виконання оригіналу виконавчого листа № 2-613 від 07.07.2006 року належить встановити - 04.12.2019 року.

Крім того, ОСОБА_1 в своїй заяві зазначає, що 18.03.2020 року вона звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про повернення їй оригіналу виконавчого листа № 2-613 від 07.07.2006 року, але у зв`язку з пандемією коронавірусу (карантином), лише 26.05.2020 року нею було отримано даний оригінал виконавчого листа.

З урахуванням викладеного, просить суд задовольнити подану нею заяву від 12.06.2020 року, поновити пропущений строк пред`явлення до виконання оригіналу виконавчого листа № 2-613 від 07.07.2006 року.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.06.2020 року, матеріали даної заяви передано для розгляду судді Панченко О.М.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подану нею заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити, з підстав викладених в заяві від 12.06.2020 року. Додатково зазначила, що ухвала Київського апеляційного суду від 10.03.2020 року стосується виключно дубліката виконавчого листа і при її правовій оцінці слід керуватися ст. 82 ч. 7 ЦПК України, з урахуванням п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення закону № 2677-VІ», який набрав чинності з 09.03.2011 року.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2005 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловою площею та вселення.

30.11.2005 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі (том 1 а.с. 1).

14.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (том 1 а.с. 83-86).

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2006 року, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2006 року змінено в частині застосування норм матеріального права та зазначено, що спір вирішено на підставі ст. 156 ЖК України. В решті рішення суду залишено без змін (том 1 а.с. 108-113).

21.06.2007 року Деснянським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання та відстрочку виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2006 року (том 1 а.с. 131).

07.02.2011 року Деснянським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу про відмову ОСОБА_4 в задоволенні його заяви про роз`яснення рішення суду від 14.04.2006 року (том 1 а.с. 144).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2011 року виправлено допущені помилки у виконавчому листі, виданому Деснянським районним судом м. Києва 07.07.2006 року на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2006 року (том 1 а.с. 155, 156).

26.07.2017 року Деснянським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу, на підставі заяви ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа, внесено зміни до виконавчого листа, визнано поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-613/2006 до виконання (том 1 а.с. 198-200).

10.08.2017 року ОСОБА_1 було отримано дублікат виконавчого листа №2-613/06 від 04.08.2017 року (том 1 а.с. 202).

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду від 10.03.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2017 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення змін до виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа відмовлено (том 2 а.с. 18-22).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до редакції Закону України «Про виконавче провадження» (чинній на час видачі виконавчого листа та вчинення виконавчих дій, який втратив чинність на підставі Закону N 1404-VIII (1404-19) від 02.06.2016 року), строки пред`явлення виконавчих документів до виконання передбачала стаття 22, відповідно до якої виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1)посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадовихосіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2)інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

-виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

-виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

-інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3)наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочк або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно п. 17.2 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Зі змісту наведеної вище правової норми, ч. 1 ст. 433 ЦПК України, вбачається, що необхідною умовою для поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причини його пропуску позивачем у справі; при цьому доказування наявності обставин, які зумовили пропуск такого строку, за приписами статті 81 ЦПК України, покладається на заявника.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Згідно положень частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 22.09.2014 року державним виконавцем Аввакумовою Ю.О. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.03.2015 року.

13.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з пошкодженням останнього. Згідно відповіді суду від 15.05.2015 року, оскільки оригінал виконавчого листа не втрачено, підстави для видачі його дублікату відсутні. При цьому, судом роз`яснено, що відповідно до вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31.03.2015 року державний виконавець Аввакумова Ю. О. зобов`язана вирішити питання про прийняття виконавчого листа до виконання.

Разом з тим, відомості про пред`явлення заявницею - ОСОБА_1 виконавчого листа № 2-613/2006 до виконання після скасування ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.03.2015 року постанови державного виконавця від 22.09.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та отримання відповіді місцевого суду в матеріалах справи відсутні.

З огляду на те, що ОСОБА_1 була обізнана про скасування судом апеляційної інстанції постанови державного виконавця від 22.09.2014 року про відмову у відкритті провадження, а також про зміст наданої судом першої інстанції відповіді на свою заяву про видачу дубліката виконавчого листа, тобто знала про можливість вчинити зі свого боку необхідні дії для продовження виконавчого провадження, проте в період з 2015 року по 2017 рік до виконавчої служби з виконавчим листом не зверталась, поважні причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не навела, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення останній строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-613/06 від 07.07.2006 року до виконання.

Таким чином, зміст заяви заявника, не свідчить про наявність поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 81, 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03.07.2020 року.

Суддя: О.М. Панченко