Справа №522/894/20
Провадження №2/522/3481/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Скибінської Є.С.,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Брокбізнесконсалт», Товарної біржі «Профі-Т», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про визнання недостовірним та необ`єктивним висновку, викладеного в звіті з експертної грошової оцінки, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 23.01.2020 року звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Брокбізнесконсалт», Товарної біржі «Профі-Т», відповідно якої просить визнати недостовірними та необ`єктивними висновки, викладені в звіті з експертної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,2755 га, наданої для проектування та будівництва торгівельно-складського комплексу, 1-2 поверхи, кадастровий номер :53:021:002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 22.05.2019 року оцінювачем ОСОБА_2 , яка працює в складі суб`єкта оціночної діяльності ПП «Брокбізнесконсалт» та діяла на підставі договору про співпрацю з ТБ «Профі-Т».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 03.03.2020 року.

02.03.2020 року до суду електронною поштою надійшло клопотання у вигляді сканованого документу, відповідно якого представник позивача ОСОБА_3 просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з участю представника у слідчих діях, також зазначено про бажання представника позивача та особисто ОСОБА_1 надати пояснення по справі.

03.03.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання від представника АБ «Укргазбанк» про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

В підготовче засідання 03.03.2020 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату час та місце розгляду справи належним чином. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 року залучено ПАТ АБ «Укргазбанк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору до участі у справі. Розгляд справи відкладено на 09.04.2020 року.

09.04.2020 року до суду електронною поштою надійшло клопотання у вигляді сканованого документу, відповідно якого представник позивача ОСОБА_3 просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з встановленим карантином на території України.

В підготовче засідання 09.04.2020 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату час та місце розгляду справи належним чином. Розгляд справи відкладено на 26.05.2020 року.

26.05.2020 року до суду електронною поштою надійшло клопотання у вигляді сканованого документу, відповідно якого представник позивача ОСОБА_3 просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з продовженням встановленого карантину на території України.

В підготовче засідання 26.05.2020 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату час та місце розгляду справи належним чином. Розгляд справи відкладено на 08.07.2020 року.

08.07.2020 року до суду електронною поштою надійшло клопотання у вигляді сканованого документу, відповідно якого представник позивача ОСОБА_3 просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з продовженням встановленого карантину на території України.

В підготовче засідання 08.07.2020 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату час та місце розгляду справи належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи тривалий час перебування в провадженні цивільної справи, ті обставини, що позивач та його представник чотири рази не з`являлись в підготовче засідання будучи повідомлені про дату, час ті місце розгляду справи належним чином, також суд критично оцінює неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, які були надані до суду у вигляді сканованих документів на яких відсутній електронно цифровий підпис, інших заяв чи клопотань до суду не надходило, тому суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого засідання.

Відповідно ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 06.03.2019 року відкрито виконавче провадження №58566314 за виконавчим листом №2/1522/3547/11, виданим Приморським районним судом м. Одеси від 21.09.2015 року.

В межах вказаного виконавчого провадження постановою від 16.05.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Саме на підставі вказаної постанови приватного виконавця оцінювачем Богдановою Г.В. було складено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,2755 га, наданої для проектування та будівництва торговельно-складського комплексу, 1-2 поверхи, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Частиною 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

При цьому, оскарження результатів проведеної оцінки майна в порядку ст. 447 ЦПК України можливе в разі наявності підстав для скасування такої оцінки, пов`язаних безпосередньо з порушенням приватним виконавцем порядку призначення суб`єкта оціночної діяльності, про які позивачем не заявлено в позовній заяві.

Окрім цього, в разі незгоди сторони виконавчого провадження саме із результатами оцінки, застосуванню підлягають положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною першою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі Закон № 2658-III) встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом пункту 2 частини другої статті 4 Закону №2658-ІІІ однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (стаття 13 Закону №2658-ІІІ).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Таким чином, суд зазначає, що в разі незгоди з результатами оцінки, заінтересована сторона, в даному випадку позивач, мав право на звернення із заявою про рецензування звіту, що було б належним способом захисту його прав як власника майна, яке в подальшому буде передано на реалізацію. Разом з тим, таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Верховний Суд в постанові від 22.05.2019 року в справі №344/17186/18, провадження № 61-9281ск19 погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанції, які правильно виходили із того, що заявник не вчиняв визначених чинним законодавством дій на спростування оцінки майна в оспорюваному звіті, зокрема, не заявляв клопотань про проведення рецензування звіту про оцінку майна, оскільки у разі незгоди з результатами оцінки майна, він мав право звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна.

Таким чином, суд зазначає, що звернення до суду із позовом про визнання недостовірним та необ`єктивним звіту, складеного суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження, не є належним способом захисту прав сторони виконавчого провадження, та такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 189, 200, 247, 255, 256, 260, 261, 275, 352 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Брокбізнесконсалт», Товарної біржі «Профі-Т», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про визнання недостовірним та необ`єктивним висновку, викладеного в звіті з експертної грошової оцінки - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 13.07.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов