Провадження №2/359/719/2020
Справа №359/1274/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Колесниковій А.Ю.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.02.2017 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи який, зазначає, що 30.03.2014 року о 05 год. 00 хв. в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області по вул. Шевченка, сталася ДТП учасниками якої є вона та відповідач.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2014 р. відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно висновку звіту про оцінку даного ТЗ: вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta з урахуванням ПДВ складає 206 120,44 грн.; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ford Fiesta в результаті його пошкодження при ДТП, складає 91 009,15 грн. Тобто вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент даної ДТП, яка склала 91 009,15 грн., оскільки, при вартості відновлювального ремонту у 206 120,44 грн., такий ремонт є економічно недоцільним і автомобіль вважається знищеним.

Згідно наказу МТСБУ 13.01.2015 р. було перераховано позивачу на її картку ПАТ «ПриватБанк» відшкодування в сумі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою ПАТ «ПриватБанк» по картковому рахунку позивача. Таким чином, завданий позивачу матеріальний збиток у 91 009,15 грн. було частково відшкодовано МТСБУ в сумі 50 000,00 грн. у вигляді страхового відшкодування в межах страхової суми, тому з відповідача підлягає стягненню залишок невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 41 009,15 грн. з нарахуванням за період заборгованості з 31.03.2014 року по 13.01.2017 року індексу інфляції в сумі 39033,91 грн.; трьох відсотків річних за період з 31.03.2017 року по 08.02.2017 року в сумі 3522,29 грн., а також на проведення експертного дослідження в сумі 2940,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та судовий збір в розмірі 1365,06 грн.

Після розгляду справи судом касаційної інстанції та направлення її до суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання, представник позивача 17.12.2019 року звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача кошти за порушення грошового зобов`язання в сумі 58 405,19 гривень, а також судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити повністю.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову, пославшись на його необґрунтованість.

Крім того, просили суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 80049 грн. 86 коп. завданих матеріальних збитків з урахуванням індексу інфляції та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 100049 грн. 86 коп. А також, стягнуто з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1365 грн. 06 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.08.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Вирішено рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року в частині відшкодування завданих матеріальних збитків з урахуванням індексу інфляції в сумі 80049.86 грн. та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні зазначених позовних вимог відмовити. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року в іншій частині залишено без змін.

Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 07.08.2019 року винесено постанову по справі №359/1274/17 відповідно до якої рішення апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення залишку невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 41 009,15 грн. скасовано, у цій частині залишено в силі заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року. Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 22.08.2017 року в частині стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання скасовано, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку що на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні витрати та три проценти річних та залишок невідшкодованого збитку в розмірі 41009,15 грн. за період який просить позивач.

Так інфляційні витрати підлягають стягненню з 31.03.2014 -16.12.2019 року в розмірі 51377,94 грн., а 3% річних за період з 31.03.2014-16.12.2019 року в розмірі 7027,29 грн., а всього 58 405,19 грн.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності як підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач звернувся до суду із позовом 16.02.2017 року в межах строку загальної позовної давності.

При цьому суд виходить із того, що перебіг строку позовної давності розпочався із 28.08.2014 року коли постанова судді Бориспільського суду Київської області від 25.07.2014 року про визнання винним ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП набрала законної сили.

Керуючись ст. ст.257,261, 625 ЦК України, ст.ст.2,5,7,10,12,13,258,259,263-265 ЦПК суд

ВИРІШИВ:

Провадження №2/359/719/2020

Справа №359/1274/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Колесниковій А.Ю.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.02.2017 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи який, зазначає, що 30.03.2014 року о 05 год. 00 хв. в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області по вул. Шевченка, сталася ДТП учасниками якої є вона та відповідач.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2014 р. відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно висновку звіту про оцінку даного ТЗ: вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta з урахуванням ПДВ складає 206 120,44 грн.; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ford Fiesta в результаті його пошкодження при ДТП, складає 91 009,15 грн. Тобто вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент даної ДТП, яка склала 91 009,15 грн., оскільки, при вартості відновлювального ремонту у 206 120,44 грн., такий ремонт є економічно недоцільним і автомобіль вважається знищеним.

Згідно наказу МТСБУ 13.01.2015 р. було перераховано позивачу на її картку ПАТ «ПриватБанк» відшкодування в сумі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою ПАТ «ПриватБанк» по картковому рахунку позивача. Таким чином, завданий позивачу матеріальний збиток у 91 009,15 грн. було частково відшкодовано МТСБУ в сумі 50 000,00 грн. у вигляді страхового відшкодування в межах страхової суми, тому з відповідача підлягає стягненню залишок невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 41 009,15 грн. з нарахуванням за період заборгованості з 31.03.2014 року по 13.01.2017 року індексу інфляції в сумі 39033,91 грн.; трьох відсотків річних за період з 31.03.2017 року по 08.02.2017 року в сумі 3522,29 грн., а також на проведення експертного дослідження в сумі 2940,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та судовий збір в розмірі 1365,06 грн.

Після розгляду справи судом касаційної інстанції та направлення її до суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання, представник позивача 17.12.2019 року звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача кошти за порушення грошового зобов`язання в сумі 58 405,19 гривень, а також судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити повністю.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову, пославшись на його необґрунтованість.

Крім того, просили суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 80049 грн. 86 коп. завданих матеріальних збитків з урахуванням індексу інфляції та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 100049 грн. 86 коп. А також, стягнуто з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1365 грн. 06 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.08.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Вирішено рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року в частині відшкодування завданих матеріальних збитків з урахуванням індексу інфляції в сумі 80049.86 грн. та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні зазначених позовних вимог відмовити. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року в іншій частині залишено без змін.

Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 07.08.2019 року винесено постанову по справі №359/1274/17 відповідно до якої рішення апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення залишку невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 41 009,15 грн. скасовано, у цій частині залишено в силі заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року. Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 22.08.2017 року в частині стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання скасовано, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку що на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні витрати та три проценти річних та залишок невідшкодованого збитку в розмірі 41009,15 грн. за період який просить позивач.

Так інфляційні витрати підлягають стягненню з 31.03.2014 -16.12.2019 року в розмірі 51377,94 грн., а 3% річних за період з 31.03.2014-16.12.2019 року в розмірі 7027,29 грн., а всього 58 405,19 грн.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності як підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач звернувся до суду із позовом 16.02.2017 року в межах строку загальної позовної давності.

При цьому суд виходить із того, що перебіг строку позовної давності розпочався із 28.08.2014 року коли постанова судді Бориспільського суду Київської області від 25.07.2014 року про визнання винним ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП набрала законної сили.

Керуючись ст. ст.257,261, 625 ЦК України, ст.ст.2,5,7,10,12,13,258,259,263-265 ЦПК суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 за порушення грошового зобов`язання 58405,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13.07.2020 року.

Суддя: Чирка С.С.