Справа № 152/20/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
07 серпня 2020 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого Войнаровського І.В.,
секретаря Сербіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_2 , у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
23 липня 2020 року у зазначеній вище справі постановлено рішення, яким позовні вимоги позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 - задоволено.
Позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково.
Виділено у власність ОСОБА_2 :
-Ліжко двоспальне, темно коричневого кольору, придбане в 2006р.
-М`який меблевий куток (диван 2x1,5м, 2 крісла, темно коричневого кольору), придбаний в 2009 р.
-Стілець офісний, чорного кольору, придбаний в 2014 р.
-Шафи 2 шт.,(полірована поверхня, темно-коричневого кольору), придбані в 2002 р.та 2006 р., виробництва Україна.
-Крісла 2 шт., (темно-коричневого кольору з малюнком), придбані в 2006 р.
-Столик письмовий, придбаний в 2005 р.
-Стіл кухонний 1 шт., придбаний в 2004 році.
-Дриль ударний, мод.ДЕУ-1000, 2016 р.
-Бензопила «Kraisman», придбана в 2017 р.
-Болгарка, мод.Є-21-12Б, 2016 р.
-Сівалка ручна, виробник ТОВ «Юга-Сервіс».
-Велосипед «Мустанг», придбаний в 2012р.
-Електричний перфоратор «Bort» Germany, придбаний в 2008р.
-Машинка для стрижки «Scarlett" придбана в 2008 р.
-Електролобзик, ПЛЕ-65, придбаний в 2014 р.
Виділено у власність ОСОБА_1 :
-Меблева стінка для дитячої кімнати (салатового кольору, 2шафи+тумбочка, куткові полички, виробництва Україна), придбана в 2010 р.
-Набір меблів для спальні (2-хспальне ліжко з матрацом, 2 приліжкові тумбочки, комод, тумбочка з дзеркалом), придбана в 2006р.
-Шафа з 2-ма висувними ящиками, білого кольору, придбана в 2016 р.
-Диван (розкладний, зеленого кольору), придбаний в 2002 р.
-Килим, розміром 2 x 1,5 м, придбаний в 2017 р.
-Люстри 3 шт (2шт- 2-х рожкові, 1 шт- 3-х рожкова).
-Стіл письмовий, придбаний в 2017 р.
-Меблева стінка кухонна (світлого кольору), придбана в 2006 р.
-Стільчик м`який 2 шт.
-Мікрохвильова піч «Saturn», придбана в 2010 р.
-Стіл кухонний 1 шт, придбаний в 2004 р.
-Праска «Vinoleks», придбаний в 2016 р.
-Балон газовий 1 шт.
Залишено у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :
-Телевізор LG, придбаний в 2002 р.
-Супутникова антена, придбана в 2008р.
-Холодильник VEKO, придбаний в 2011 р.
-Мультиварка, придбана в 2017 р.
-Млинок, «Елікор-1», 2010 р.в.
В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат.
Так, 28 липня 2020 року до Шаргородського районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з заявою про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За таких обставин, суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення цієї заяви.
Суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи судом встановлено наступне.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).
Так, ч.1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України).
Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що сторонами понесені судові витрати на сплату судового збору, проведення експертизи та надання правової допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_2 , надано витяг з договору про надання правничої допомоги від 19 лютого 2019 року, квитанцію № 06 від 18 лютого 2019 року відповідно до якої від ОСОБА_2 прийнято гонорар в сумі 5000 (п`ять) грн (т. 1 а.с. 81-82). В подальшому долучено квитанцію № 6 від 10 березня 2020 року про сплату гонорару в сумі 3000 (три) грн (т. 2 а.с. 104), а загалом відповідно до розрахунку від 28 травня 2020 року - 8000 грн (т. 2 а.с. 105). Поряд з цим, ОСОБА_2 сплатив судовий збір в сумі 768, 40 грн.
Поряд з цим, на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за надання правової допомоги.
Дослідженими у судовому засіданні доказами надання ОСОБА_2 професійної правничої допомоги, у відповідності до вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, розмір витрат, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та підтверджений належним чином.
Заперечення представника ОСОБА_1 - адвоката Костриці В.С. щодо невідповідності понесених судових витрат ОСОБА_2 та відсутність належних доказів вказаних витрат судом при постановленні додаткового рішення до уваги не беруться в зв`язку з їх необґрунтованістю.
За таких обставин витрати за надання правової допомоги ОСОБА_2 в сумі 8000 грн, підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 . Поряд з цим, витрати на сплату судового збору ОСОБА_2 в сумі 768, 40 грн, належить покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що на думку суду складає 384,2 грн, з кожного.
Приймаючи дане додаткове рішення, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження №61-299св17), відповідно до яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя щодо розподілу судових витрат понесених сторонами.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 понесені нею судові витрати в сумі 28 744,2 (двадцять вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати в сумі 8384,2 (вісім тисяч триста вісімдесят чотири) грн 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Суддя І.В. Войнаровський