Провадження № 2-з/127/42/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі до подання позовної заяви, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір поставки обладнання №29/01/20 від 29.01.2020 року , відповідно до якого, останній зобов`язувався виготовити та передати (поставити) у власність покупця обладнання.
Відповідно до умов договору ФОП ОСОБА_2 сплачено 142 320 грн.
Однак ФОП ОСОБА_2 порушив умови даного договору, оскільки обладнання не було виготовлено в строк, зазначений в договрі (договір п.4.2).
Заявник зазначає, що відповідач на телефонні дзвінки не відповідає, досудову претензію не отримує, навіть з огляду на те, що відправлення доставлено кур`єром.
У зв`язку із викладеним у заявника є підстави вважати, що відповідач може позбутися активів та майна яке йому належить задля уникнення арешту майна та його примусового продажу з метою стягнення коштів на користь позивача, а також відповідач може ухилятися від виконання рішення, що утруднить його виконання, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі до подання позовної заяви, в якій просить накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 до набрання рішенням суду по суті законної сили та накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 .
Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.
Згідно із ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист , або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Крім того, Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Із поданої заяви вбачається, що в даному випадку позивач просить накласти арешт на грошові кошти та все належне майно ОСОБА_3 при цьому, не надаючи інформації про належне йому майно, оцінки майна, яка б підтверджувала, що його вартість не перевищує вказаної ціни позову.
Крім того, враховуючи, що з 2012 року діє реєстр прав на нерухоме майно, позивач не надав суду актуальної інформації про право власності відповідача на об`єкти нерухомості.
В заяві про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів не зазначено, що позивачу відомо, що у відповідача у власності є грошові активи та рухоме чи не рухоме майно.
Враховуючи наведене, суть спірних правовідносин вважаю, що вжиття саме таких заходів забезпечення позову, запропонованих позивачем, є не співмірним позовним вимогам. Крім того, приходжу до висновку про відсутність підстав вважати, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі до подання позовної заяви - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Суддя: