Справа № 215/1224/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 липня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі : головуючого, судді - Коноваленка М.І.
секретар судового засідання - Таран О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,-
25.02.2020 ОСОБА_1 подав в суд вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що в березні 2019 року домовився з ОСОБА_2 про купівлю у неї 1/2 частини житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_1 . Так як на підготовку документів для оформлення договору купівлі-продажу у нотаріуса потрібен був час, то 02.04.2019 ОСОБА_2 особисто написала розписку про отримання нею від позивача грошових коштів у сумі 28 000грн. в якості завдатку та зобов`язалась підготувати документи і укласти договір купівлі-продажу належної їй Ѕ частки житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_1 , в нотаріальному порядку до 30.10.2019. Однак до теперішнього часу договір купівлі продажу укладено не було з вини ОСОБА_2 . Крім того вказує, що так як завдаток підтверджується тільки розпискою ОСОБА_2 , що не засвідчена нотаріально, то зазначена у розписці сума являється авансом, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аванс у сумі 28 000 грн., та судові витрати: за надання правової допомоги 4 000грн. і суму сплаченого судового збору.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, до початку розгляду справи подали заяву про розгляд за їх відсутності, не заперечують проти заочного розгляду.
Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Жодних заяв, клопотань, заперечень чи відзив на позов не надавала, причини неявки суду не повідомила.
Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 18.03.2020, та справу було призначено до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як зазначено в розписці від 02.04.2019 (копія додана як доказ до позовної заяви) ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 28 000грн., у якості завдатку. За що зобов`язується підготувати відповідні документи та укласти угоду купівлі-продажу належної їй Ѕ частини житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_1 , вказавши термін до 30.10.2019 (а.с.4).
Відповідно до вимог ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У випадку купівлі-продажу об`єкта нерухомості з попередньою оплатою це визначення можна розуміти так: завдаток - це грошова сума, що видається продавцю покупцем в рахунок належних з нього платежів за укладеним договором купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, на підтвердження купівлі і на забезпечення (на випадок порушення зобов`язань) виконання покупцем або продавцем умов (вже) укладеного договору.
Однією з функцій завдатку є забезпечення існуючого зобов`язання (обов`язків за договором), тобто "каральна" функція, яка полягає в тому, що: а) сума завдатку залишається у продавця, якщо порушення зобов`язання, зокрема відмова від вже укладеного договору, сталося з вини покупця; б) продавець зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку, якщо порушення зобов`язання, зокрема відмова від вже укладеного договору, сталося з вини продавця (ч.1ст. 571 ЦКУ).
Визначальний фактор для можливості застосування цієї норми - це зобов`язання.
Головними ознаками завдатку та обов`язковими умовами правомірного застосування його забезпечувальної функції є: письмова форма вчинення правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань завдатком (розписка, акт, письмовий договір завдатку тощо) (ч.1ст. 547 ЦКУ); факт укладення основного договору, наприклад, договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості, яким встановлено, що його виконання забезпечується завдатком (ч.1ст. 548 ЦКУ).
Отже, гроші, передані майбутнім покупцем потенційному продавцю за усною чи, навіть, письмовою домовленістю, але до укладення основного договору, ще не є завдатком, не виконують забезпечувальної функції, а відтак їх видача не має правових наслідків для продавця.
На відміну від завдатку акти цивільного законодавства не дають конкретного визначення терміну "аванс", однак положення частини другої статті 570 ЦК України вказують на те, що авансом вважається сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, і відносно якої встановлено, що ця сума не є завдатком.
Іншими словами, будь-які кошти, які не мають ознак завдатку, тобто: передані в рахунок належних з покупця майбутніх платежів, але до укладення основного договору; видані за домовленістю (правочином) неписьмової форми, - це аванс, який, за законом, не наділений забезпечувальними (штрафними) властивостями, а виконує лише одну функцію - платіжну.
Факт видачі авансу не зобов`язує сторони виконувати умови попередніх домовленостей.
Видавши та отримавши на стадії попередньої домовленості оплату у формі авансу сторони ще наділені правом відмовитися від укладення основного договору.
З матеріалів справи вбачається, що увстановлений строк, а саме до 30.10.2019, основний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено не було, а чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку не укладення основного договору і така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства.
Разом з тим, відповідно до розписки продавець ОСОБА_2 зобов`язалася на час укладення Основного договору тобто до 30.10.2019 мати у наявності усі необхідні документи для відчуження квартири.
Отже суд дійшов висновку про те, що в даному спорі, внаслідок не укладення сторонами договору купівлі - продажу, передана покупцем ОСОБА_1 грошова сума є авансом за квартиру, який підлягає поверненню останньому. Що відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-176цс12.
При цьому суд зазначає, що хоча сторони використали в розписці термін «завдаток», зазначене не свідчить, про те, що по суті ця сума є завдатком, так як вона не виконувала забезпечувальної функції, виходячи зі змісту розписки та дійсних намірів сторін.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду першої інстанції наступні документи: договір про надання правової допомоги від 20.02.2020, розрахунок витрат на правову допомогу у справі, квитанцію про сплату за надання правничої допомоги від 20.02.2020 на суму 4 000,00 грн., Акт виконаних робіт згідно договору від 20.02.2020.
Враховуючи надані стороною докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. - судового збору та 3000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу (за виключенням судового представництва, так як судові засідання не проводилися).
На підставі ст.ст.6, 547, 548, 570, 571, 627 ЦК України, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 133, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 259, 263, 265, 274, 282, 283, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) 28 000 грн. - грошових коштів за розпискою про отримання завдатку, 840 грн. 80 коп. - витрат по сплаті судового збору та 3000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позову - відмовити.
Копію рішення направити сторонам.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення складено суддею без проголошення 20.07.2020 року.
СУДДЯ: