Справа № 509/3088/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року. смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»

до

ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2 ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа.

11.02.2020 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з несплатою позивачем у повному обсязі судового збору.

Ознайомившись з заявою, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву обгрунтованолю та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, Позивач у своїй позовній заяві посилався на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 13.11.2013 року по справі № 1527/2-160/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №1806 від 21.03.2008 року в розмірі 431 678,62 Євро (а.с.2,15,16,32) і складає 13 026 938,39 грн. за курсом НБУ станом на 10.08.2017 року 30,1774 грн. за 1 Євро, і таким чином, зобов`язаний був визначити ціну позову сумою, яка стягується в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008 року за реєстрованим №471 що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Відповідно до пунктів 8.11-8.13, 10.1-10.5 постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №907/9/17 від 26.02.2019 року (провадження №12-76гс18) що міститься в реєстрі «http://reyestr.court.gov.ua/Review/80522389», де ВПВС щодо недоплати судового збору з позовної заяви у випадку звернення стягнення на заставлене майно дійшла до наступних висновків, «8.11. За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

8.12. Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

8.13. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем сплачено судовий збір лише у сумі 1600,00 грн., що є значно меншим від розміру судового збору що належало сплатити при поданні цього позову до суду, і таким чином, Позивачем не доплачено до Державного бюджету судового збору у сумі 193 804,07 грн. (Сто дев`яносто три тисячі вісімсот чотири грн. 07 коп.), що є доказом порушення вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст.175, 176-178, 257 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без руху надавши позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для доплати несплаченої суми судового збору у розмірі 193 804,07 грн. (Сто дев`яносто три тисячі вісімсот чотири грн. 07 коп.).

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позов на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Підготовче судове засідання відкласти на 13 годину 30 хвилин 01.09.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бочаров А.І.