Справа № 750/2826/20
Провадження № 2-з/750/41/20
У Х В А Л А

22 липня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, третя особа ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

06.04.2020 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 1037577 грн.

21.07.2020 позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на належну ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ «Чернігівська Маслосирбаза», розмір якої становить 504346,02 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позивач зазначив, що за період з 04 квітня 2017 року включно по 23 лютого 2018 року позивачем було надано відповідачці в борг грошові кошти на загальну суму 10,37577 грн., які частково були надані батьком позивача ОСОБА_3 , зазначені грошові кошти позивач через додаток «Приват 24» переказав з свого карткового рахунку № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на карту відповідачки ПриватБанку № НОМЕР_3 . Незважаючи на письмову вимогу позивача (яка була направлена відповідачці рекомендованим листом, який був отриманий 21 лютого 2020 р.) про повернення безпідставно набутих нею коштів у семиденний строк від дня отримання вимоги, відповідачка, не задовольнила вимогу та не повернула грошові кошти. На час пред`явлення вимоги, подання позову до ОСОБА_2 , відкриття судом провадження у справі, проведення підготовчого засідання судом, відповідач була власником нерухомого майна (нежиглове приміщення), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Однак 28.05.2020 року ОСОБА_4 відчужила зазначене нерухоме майно ОСОБА_5 , шляхом укладення нотаріально посвідченого договору дарування,що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2020 року. ОСОБА_2 є бєнефіціаром ТОВ «Чернігівська Маслосирбаза» розмір статутного капіталу товариства становить 822000,37 грн., розмір внеску ОСОБА_6 , в статутний фонд товариства -504346,02 грн. Дані обставини вбачаються з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 21.07.2020 року. Наведені факти свідчать, що після пред`явлення позивачем до відповідачки вимоги про повернення 1037577 грн. остання вчинила дії спрямовані на ухилення від повернення мені зазначених безпідставно набутих грошових коштів, оскільки відчужила належне їй нерухоме майно (нежитлове приміщення) не для розрахунків з позивачем. Враховуючи вищевикладене, в позивача існують обґрунтовані припущення та побоювання, що ОСОБА_7 може бути відчужено належна їй частка у статутному капіталі ТОВ «Чернігівська Маслосирбаза» третім особам з метою унеможливлення виконання рішення суду, у разі вирішення спору на користь позивача.

Сторони в судове засідання не викликались.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що така вимога заяви про забезпечення позову, а саме накладення арешту на частку у статутному капіталі ТОВ «Чернігівська Маслосирбаза», розмір якої становить 504346,02 грн. та вказана частка ОСОБА_2 є складовою статутного капіталу товариства і такий вид вжиття заходів як накладення арешту може вплинути на господарську діяльність ТОВ «Чернігівська Маслосирбаза», яке не є стороною по даній справі, а відтак заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, третя особа ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.В. Карапута