Справа №:755/8361/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в м. Києві справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання,

у с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-3117/1/2009 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 31.12.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було винесено рішення щодо стягнення з відповідача на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 206767,48 грн., 8817,51 грн. та судові витрати - 1820,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.04.2020 року було замінено сторону виконавчого провадження на ТОВ «Вердикт Капітал». Просив врахувати те, що після купівлі права вимоги за кредитним договорами, виникла необхідність у передачі від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ боржників, що у свою чергу є довготривалою процедурою, що є також поважною причиною пропуску строку. У зв`язку з викладеними обставинами просив поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

До суду сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов на наступного.

Встановлено, що 31.12.2009 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення по справі № 2-3117/1/2009 за позовом ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № CL008/030/2008 у сумі 206767,48 грн., 8817,51 грн. та судові витрати - 1820,00 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк». 22.01.2015 року видано виконавчий лист.

12.11.2010 року між ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» укладено Договір про відступлення права вимоги.

23.08.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладеного Договір № 146-08/18 про участь у конкурсі на укладення договору, де предметом договору є участь у конкурсі для визначення переможця на укладення з засновником конкурсу договору факторингу з портфелю заборгованості за 863 кредитних договорів.

26.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу щодо відступлення права грошової вимоги № 4-09/18, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримав право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № CL008/030/2008 від 30.01.2008 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.04.2020 року заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження була задоволена.

09.06.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із даною заявою. Свою заяву обґрунтовує тим, що процедура передачі документів по боржникам після їх придбання новим кредитором, є довготривалою, у зв`язку з чим просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

Враховуючи вимоги законодавства, та те, що рішення суду не виконано до цього часу, суд вважає, що заява є обґрунтована та підлягає задоволенню.

При вирішенні питання щодо поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання судом враховується і те, що право вимоги заявник набув 26.09.2018 року, та лише 30.04.2020 року постановлено ухвалу судом про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (дублікат) № 2-3117/1/2009 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: