ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року

м.Суми

Справа №592/18225/19

Номер провадження 22-ц/816/1517/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2020 року в складі судді Котенко О.А., постановлене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у грудні 2020 року позивач, просила суд виділити їй в натурі у власність належну їй частку нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку літ. «А 1»,, загальною площею 24,6 м2, житлова кімната «2-1», площею 9,8 м2, житлова кімната «2-2» площею 14,8 м2. Приміщення прибудови літ. «а3», загальною площею 14,8 м2: Тамбур «2-3» площею 3,4 м2, кухня «2-4», площею 8,2 м2, санвузол «2-5» площею 3,2 м2. Господарські споруди: навіс літ. «Е», альтанка літ. «Ж», Ѕ частина воріт з хвірткою № 1, огорожа № 3, як окремий об`єкт нерухомого майна. Припинити право спільної часткової власності між нею та відповідачем на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку № 36 земельно технічного дослідження від 03.12.2019 року, відповідно до запропонованого 1 варіанту, висновку.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 31/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу, який є її рідним братом належить 69/100 частин вказаного житлового будинку. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1179 га, кадастровий номер земельної ділянки :21:002: Вказана земельна ділянка не приватизована, використовується сторонами під двором спільно, під городом відповідно до фактичного порядку користування. Зазначає, що всі належні їй приміщення відокремлені від приміщень відповідача, по суті є єдиною квартирою, мають окремий вхід, розділене електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання. Для вирішення питання виділу частини житлового будинку та надвірних споруд вона замовила та отримала висновок будівельно технічного дослідження № 1317, що складений судовим експертом ОСОБА_3 . Крім того, для визначення порядку користування земельною ділянкою позивачем замовлено дослідження, на підставі якого вона отримала висновок земельно технічного дослідження № 36 від 03.12.2019 року, відповідно до якого визначити порядок окремого користування земельною ділянкою між співвласниками можливо, в тому числі і за фактично складеним порядком користування. А тому вони з відповідачем фактично узгодили порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного порядку, що відповідає варіанту № 1 запропонованого висновку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2020 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_1 в натурі у власність належну їй частку 31/100 із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 24,6 м2: житлова кімната 2-1, площею 9,8 м2, житлова кімната 2-2, площею 14,8 м2; приміщення прибудови літ. «а3», загальною площею 14,8 м2 тамбур 2-3, площею 3,4 м2, кухня 2-4, площею 8,2 м2, санвузол 2-5, площею 3,2 м2; господарські споруди навіс літ. «Е», альтанка літ. «Ж», Ѕ воріт з хвірткою №1, огорожа №3 як окремий об`єкт нерухомого майна.

Припинено право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначено порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку №36 земельно-технічного дослідження від 03.12.2019 року, відповідно до запропонованого 2 варіанту висновку, виділивши ОСОБА_1 у користування земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , яка відображена жовтим кольором, площею 334 м2 з урахуванням площі під будівлями; ОСОБА_2 виділити у користування земельну ділянку, яка відображена блакитним кольором, площею 783 м2 з урахуванням площі під будівлями. Земельну ділянку (подвір`я), яка відображена без кольору, площею 62 м2 залишити у спільному користуванні. Межа, яка відокремлює земельні ділянки показана червоним кольором і проходить по точкам А, Б, ОСОБА_4 , Е, Ж, З; відрізок межі ділянки Ж-Б- ОСОБА_5 - ОСОБА_6 -Е-З проходить по ломаній лінії відокремлює земельну ділянку спільного користування від червоної лінії, розділивши огорожу на частки, розміром 12,63м (0,78+11,85) та 5,66м до червоної лінії, розділивши огорожу на частки розміром 18,29м (0,78+11,85+5,66м) та 0,0м; відрізок межі ділянки А-Б проходить по ломаній лінії поділу будинку; відрізок межі ділянки Б-В- ОСОБА_7 проходить по ломаній лінії від лінії поділу будинку (по існуючій огорожі) до суміжної земельної ділянки АДРЕСА_2 , розділивши огорожу на частки розміром 59,22м (11,87+4,34+0,5+42,51) та 6,15м.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове, яким визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до запропонованого першого варіанту висновку № 36 земельно - технічного дослідження від 03.12.2019 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що позивач в позовній заяві та в судовому засіданні наполягала на виділенні їй у користування земельної ділянки по фактичному використанню, за першим запропонованим варіантом. Вказує, що земельні ділянки розділені не тільки межею, але й встановленою сіткою рабицею, яку встановив відповідач. Вказаний порядок користування земельною ділянкою існував протягом 15 років, а спору щодо нього між сторонами не виникало. Крім того, спірна частина земельної ділянки постійно нею

оброблялася та засаджена багаторічними насадженнями. Зазначає, що вимог щодо письмової форми угоди стосовно порядку користування земельною ділянкою не вимагається, а тому права відповідача порушено не було.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить у її задоволенні відмовити з підстав того, що запропонований позивачем порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту 1 висновку № 36 земельно технічного дослідження від 03.12.2019 року порушує його права на користування земельною ділянкою, пропорційно до належної йому частини домоволодіння.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали. Просили її задовольнити.

Відповідач проти апеляційної скарги в судовому засіданні заперечував. Просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що порядок користування земельною ділянкою, який існує між сторонами, не встановлений письмовою угодою між ними, є таким що порушує права ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою відповідно до частки в праві власності на будинок. За таких обставин суд дійшов висновку, що найбільш прийнятним є другий варіант визначення порядку користування земельною ділянкою, що відображений в висновку № 36 земельно технічного дослідження від 03.12.2019 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач успадкувала після свого батька ОСОБА_8 31/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці 1212 м2, жила площа 53 м2 з надвірними будівлями: сарай «Б», погріб «В», вбиральня «Г», душ «Д», огорожа № 1 (а.с.8).

17.01.1984 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування, відповідно до якого, ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_2 прийняв у дар 69/100 частин житлового будинку, загальна жила площа якого 53 м2, з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 1212 м2. На цій же земельній ділянці знаходиться: сарай «Б», погріб «В», вбиральня «Г», душ «Д», огорожа № 1-3. (а.с. 10-11).

Згідно з інформаційною довідкою об`єкту нерухомого майна, що виконана суб`єктом господарювання фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 , згідно з даними інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 , розташовано наступні будівлі, що на праві спільної часткової власності належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : житловий будинок А-1, прибудови а, а3, тамбур а4, сарай Б, погріб В, навіси Е,З, альтанка Ж, огорожа №1-3. (а.с. 12).

Згідно з висновком експерта оцінювача ЕКЦ «Альянс 2000» ОСОБА_10 вартість 31/100 частини житлового будинку, що належить позивачці складає 164990 грн. (а.с. 14).

Згідно з висновком земельно технічного дослідження № 36 від 03.12.2019 року, проведеного судовим експертом ОСОБА_11 запропоновано два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 . Перший відповідно до сформованого землекористування між співвласниками. При цьому варіанті позивачу виділяється в користування земельна ділянка, яка відображена жовтим кольором площею 370 м2 з урахуванням площі під будівлями. Відповідачу виділяється в

користування земельна ділянка, яка відображена блакитним кольором площею 747 м2 з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка спірного користування (подвір`я) площею 62 м2 відображена без кольору. Другий - у відповідності з частками (31/100 та 69/100), які є технічно можливі та нормативно обґрунтовані. При цьому варіанті позивачу виділяється в користування земельна ділянка, яка відображена жовтим кольором площею 334 м2 з урахуванням площі під будівлями. Відповідачу виділяється в користування земельна ділянка, яка відображена блакитним кольором площею 783 м2 з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка спірного користування (подвір`я) площею 62 м2 відображена без кольору. (а.с. 28-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відомостей щодо прийняття рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність, матеріали цивільної справи не містять. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач та відповідач, як власники житлового будинку правомірно використовували земельну ділянку на праві користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про визначення порядку користування спірною земельною ділянкою відповідно до часток сторін у праві власності на житловий будинок. (31/100 та 69/100), а саме за варіантом № 2 визначення порядку користування земельною ділянкою, що відображений в висновку № 36 земельно технічного дослідження від 03.12.2019 року.

Щодо доводів позивача стосовно визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 Суми відповідно до сформованого землекористування між співвласниками, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, таке:

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 3 пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

В доводах апеляційної скарги позивач посилається на те, що між нею та відповідачем було досягнуто угоду щодо порядку користування спірною земельною ділянкою, а тому відповідно до роз`яснень, що містяться в абз. 1 пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою.

Однак, колегія суддів не може прийняти ці доводи апеляційної скарги з огляду на те, що в цьому ж пункті Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Однак, з матеріалів справи вбачається, що належний сторонам житловий будинок в натурі раніше не ділився.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, всупереч вказаним нормам процесуального права, позивачем не було надано до суду доказів укладання з відповідачем угоди про порядок користування спірною земельною ділянкою.

Відповідач категорично заперечує проти 1 варіанту поділу, так як за умов останнього він позбавляється права користування частиною земельної ділянки, на яку він має право, враховуючи його частку у домоволодінні, сітку рабицю дійсно встановив, але таке встановлення було вчинено без належних вимірів площі ділянки, тобто приблизно, з метою уникнення конфліктів з позивачем.

Також, колегія суддів відхиляє доводи, що викладені в апеляційній скарзі в частині того, що фактично на частині земельної ділянки, яку раніше використовувала позивач, насаджені багаторічні насадження, а тому вона не може бути виділена у користування відповідачу, з огляду на те, що в разі неможливості перенесення насаджень на надану в її користування частину земельної ділянки, позивач не позбавлена права вимагати від відповідача відповідну грошову компенсацію (абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»), однак таких вимог позивачем заявлено до суду не було.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до 1 варіанту висновку № 36 земельно технічного дослідження від 03.12.2019 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук