Справа № 758/4715/19
Номер рядка звіту 76
РІШЕННЯ

іменем України

"17" липня 2020 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Сачок А.В.

представника відповідача Цілик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине, Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Україна» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 25.02.2019 відповідач видав наказ № 1/к на підставі акту про проведення службового розслідування від 25.02.2019, про звільнення його 28.02.2019 з посади менеджера за недовірою у відповідності до п. 2 ст. 41 КЗпП України, за результатами чого було внесено відповідний запис до трудової книжки. З актом про проведення службового розслідування та з наказом про звільнення його ніхто не ознайомлював, наказ про звільнення та трудова книжка надійшли йому поштовим листом.

Вважає, що звільнення є незаконним, тому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 1 від 25.02.2019, поновити його на посаді менеджера Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Україна» з 01.03.2019, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Ухвалою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28.12.2019 позов, який надійшов 27.12.2019 з Подільського районного суду м. Києва прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.01.2020 відповідач направив до суду відзив на позовну заяву та просив залишити позовну заяву без задоволення. У відзиві вказав, що дійсно ОСОБА_1 працював з 2015 року по 28.02.2019 на посаді менеджера. ТОВ «Енерго Трейд Україна» зберігає різні матеріальні цінності, майно, в тому числі обрізки. Має орендований склад. Суть господарської діяльності полягає в тому, що товариство замовляє сировину (обрізки різного типу деревини), укладає договори поставки для подальшого продажу цієї ж сировини.

ОСОБА_1 як менеджер, займався прийманням сировини, контролював ціни, проводив перемовини з контрагентами щодо зменшення цінової політики на сировину, приймав участь в інвентаризаціях щодо залишків та об`єму сировини.

Ціна на обрізки погоджується в обов`язковому порядку у письмовому вигляді, шляхом подання пропозиції на електронну пошту генеральному директору, головному бухгалтеру, юристу, менеджером, а потім укладається додаткова угода до договору з погодженою ціною на сировину.

Відповідач домовився про прийняття сировини, обрізків за завищеною ціною від ФОП ОСОБА_4 . Дізнавшись, ТОВ «Енерго Трейд Україна» призначило службове розслідування наказом № 1-1 к від 08.02.2019, де головою комісії призначено заступника з постачання сировини ОСОБА_5 .

Провівши службове розслідування було виявлено неправомірні дії з боку ОСОБА_1 , а саме те, що користуючись службовим становищем він ввів в оману контрагента ФОП ОСОБА_4 , з яким укладено договір поставки сировини (обрізків) № 35-ЕТУ-1 від 29.01.2016, пообіцявши поставку обрізків за ціною не 200,00 грн. за м/3 , а 300 грн. за м/3 та прийняв їх, чим завдав матеріальної шкоди товариству. ТОВ «Енерго Трейд Україна» одразу не помітивши, сплатило грошові кошти контрагенту за товар. Згодом, генеральному директору зателефонував ОСОБА_4 і повідомив про нову ціну на обрізки, таким чином було виявлено усні обіцянки ОСОБА_1 . Також на прохання ТОВ «Енерго Трейд Україна», ФОП ОСОБА_4 надав письмові пояснення з приводу таких необґрунтованих дій ОСОБА_1 .

Відповідно, керуючись Актом розслідування затвердженим генеральним директором ОСОБА_6 , поясненнями ФОП ОСОБА_4 , було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ст. 41 КЗпП України, тобто за втрату довір`я до працівника.

ОСОБА_1 попередньо дізнавшись, що керівництву товариства стало відомо про його протиправні та умисні дії, написав заяву про звільнення за власним бажанням 04.02.2019 з метою уникнення відповідальності за винні дії, тобто вчинив волевиявлення на розірвання трудового договору. Вказана заява товариством не розглядалася, оскільки вже проводилося службове розслідування.

28.01.2020 до суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача вказує, що твердження відповідача про завдані збитки товариству у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 протягом грудня 2018 року - січня 2019 року користуючись службовим становищем, за власною ініціативою підняв ціну на закупівлю сировини від ФОП ОСОБА_4 з 200 грн./м3 до 300 грн./м3 є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 ніяких домовленостей з ФОП ОСОБА_4 про поставку деревини за ціною 300 грн./м3 не мав.

У договорі поставки № 35-ЕТУ-1 від 01.02.2016, додаткової угоди № 1 від 09.07.2018, додатку № 2 до договору № 35-ЕТУ-1 чітко визначена ціна за метр кубічний товару. Вказані договори підписані сторонами та погоджені всі умови. Крім того позивач працюючи у ТОВ «Енерго Трейд Україна» здійснював лише пошук контрагентів (постачальників) для купівлі товару, всі істотні умови договору погоджувалися з генеральним директором, який підписував договір та ставив печатку, кошти теж сплачувалися відповідно до умов договору.

Представник позивача вважає, що у відзиві не зрозуміло чим підтверджується вина позивача, яким чином він безпосередньо обслуговував грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями), якщо всі оплати проводилися безпосередньо безготівково (бухгалтером), крім того не зазначено чому відповідач оплачував товар по 300 грн./м3, якщо договором передбачено 200 грн./м3.

Просив задовольнити позовні вимоги.

05.02.2020 представником позивача в судовому засіданні було подано заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яку протокольною ухвалою було задоволено.

26.02.2020 відповідачем було подано до суду заперечення на відповідь на відзив з якого вбачається, що відповідач не погоджується з позицією позивача викладеною в відповіді на відзив з наступних підстав.

Посадовими обов`язками ОСОБА_1 передбачено: пошук контрагентів з поставки сировини, ділові переговори з майбутнім постачальником, пропозиція товариству укласти з обраним контрагентом договір поставки, погодження основних умов договору (поставка, ціна, доставка) з генеральним директором, головним бухгалтером, юристом, організація підписання договору поставки, передача орігиналу договору та супроводжуючих документів в м. Київ.

Коли надходила сировина на склад ТОВ «Енерго Трейд Україна», ОСОБА_1 зобов`язаний перевірити кількісні, якісні показники сировини, ціну, за якою сам домовлявся, та передати на зберігання видаткові накладні в яких зафіксована ціна на сировину.

Так, 09.07.2018 на електронну адресу генерального директора, юриста, головного бухгалтера, ОСОБА_1 надіслав листа з пропозицією працювати з ФОП ОСОБА_4 погодити ціну 200 грн./м3., далі всі кому надіслано листа погоджують в межах своїх функціональних обов`язків, надсилають зауваження і таке інше, а юрист готує додаткову угоду про зміну ціни. ОСОБА_1 організовує передачу оригіналів транспортних документів, видаткових накладних, додаткової угоди, тощо, також готує розпорядження для оплати контрагенту.

Головний бухгалтер, отримуючи документи, проводить оплату за отриману сировину. Відомості, зазначені у документах можуть бути виявлено у разі наявності кредиторської заборгованості та/або звірки по взаєморозрахунках з постачальником.

ОСОБА_1 також готував розпорядження на оплату і був відповідальною особою. У розпорядженні на оплату зазначається не ціна за 1 куб/метр, а взагалі за всю поставлену сировину, саме тому головний бухгалтер і оплатила постачальнику.

03.02.2019 головний бухгалтер написала усім листа, в якому поставила питання про зміну ціни у видаткових накладних, зазначивши що Додаткової угоди не було.

Внесення змін до договору поставки з ФОП ОСОБА_4 щодо збільшення ціни на обрізки (300 грн./м3) ОСОБА_1 з керівництвом не погоджував, а лише передав оригінали видаткових накладних.

Отже, ОСОБА_1 є особою, яка безпосередньо обслуговувала товарно-матеріальні цінності товариства, оскільки в межах своїх посадових обов`язків здійснював приймання сировини на склад, проводив облік. При цьому під час виконання своїх посадових обов`язків він умисно не повідомив генерального директора ОСОБА_6 про підвищення ціни на сировину, умисно замовчував відому йому та значиму для товариства інформацію, а також надав оригінали видаткових накладних, що в своїй сукупності спричинило втрати до нього довіри зі сторони роботодавця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі та показав суду, що згідно посадових обов`язків займався підшукуванням контрагентів з поставки сировини (обрізків) в ТОВ «Енерго Трейд Україна» та передавав інформацію генеральному директору. Погоджувати, встановлювати ціну сировини в його посадові обов`язки не входило. Зазначив, що заяву на звільнення за власним бажанням він писав, однак отримав відповідь про те, що заява не надходила на адресу роботодавця, конверт був пустий.

З ФОП ОСОБА_4 знайомий, оскільки приватний підприємець поставляв сировину (обрізки) в ТОВ «Енерго Трейд Україна», він її приймав, перевіряв якість. На початку співпраці ціна за м3 обрізків була 160 грн., в подальшому ціну погоджував контрагент з генеральним директором. У видаткових накладних ніяких підписів він не ставив.

Представник позивача адвокат Сачок А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та додатково пояснив, що до матеріалів справи надано накладні, які не заповнені відповідно до вимог законодавства.

Видаткова накладна використовується для обліку руху матеріальних цінностей усередині підприємства та їх відпуску господарствам свого підприємства, розташованим за межами його території, а також стороннім організаціям. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ).

Форму видаткової накладної не затверджено. Однак є накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (форма № М-11), затверджена наказом Мінстату від 21.06.1996 р. № 193 (далі - наказ № 193). Зазвичай саме цей документ беруть за зразок для розроблення видаткової накладної. Але під час розроблення власної форми видаткової накладної не можна ігнорувати вимоги ч. 2 ст. 9 Закону про бухоблік. Тобто первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату та місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Накладна-вимога виписується у двох примірниках і підписується головним бухгалтером або вповноваженою на те особою.

Безпосередньо у формі № М-11 для відображення вартості товарів зазначено два поля «ціна» та «сума».

Представник відповідача Цілик А.В. позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши, що підставою для звільнення позивача стало: введення в оману контрагента - ФОП ОСОБА_4 щодо збільшення ціни на поставку обрізків; порушення порядку погодження ціни на сировину; договірної роботи; порушення посадової інструкції.

14.02.2019 ТОВ «Енерго Трейд Україна» отримав заяву про звільнення за власним бажанням, однак на момент отримання були відомі факти, які і стали причиною звільнення за ч. 2. ст. 41 КЗпП України. 28.02.2019 позивач надіслав заяву щодо прийнятого рішення його звільнення. 27.01.2020 відповідач отримав заяву від позивача, про те, що заяву про звільнення не розглядати.

Ситуація склалася так, що ОСОБА_1 попередньо дізнавшись про звільнення за ч. 2. ст. 41 КЗпП, також ознайомившись з наказом на території складу ТОВ «ЕнергоТрейд Україна», вирішив звільнитися за власним бажанням.

ОСОБА_1 був відповідальною особою за приймання сировини за погодженою ціною між керівництвом та менеджером, передачу первинних документів, проведення ділових переговорів, займався пошуком постачальників. Згідно посадової інструкції проводив контроль за виконанням договорів поставки товарів, послуг, розрахунками з постачальниками товару, звірка, ведення звітів по залишках товару, який знаходиться на відповідальному зберіганні, здійснював контроль за якістю та кількістю товару, проводив ділову переписку та переговори, здійснював інші функціональні обов`язки. Тобто, він відповідальна особа, якій були ввірені матеріальні цінності у вигляді сировини, прийом та облік.

Позивач був обізнаний в своїх посадових обов`язках, що підтверджується підписом у посадовій інструкції, скріншотами з електронної пошти, де вбачається, що обрізки за ціною 200 грн./м3, останній погоджував з генеральним директором ОСОБА_6 , юристом Цілик А.В. , ОСОБА_5 , головним бухгалтером ОСОБА_7 .

Вже, 03.02.2019 головний бухгалтер виявила, що ФОП ОСОБА_4 почав поставки за ціною вище ніж було зазначено у додатковій угоді. В свою чергу, відповідач почав з`ясувати яким чином так сталося, почав службове розслідування.

Своїми діями, ОСОБА_1 дав всі підстави роботодавцю для недовіри.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав суду, що він зареєстрований як ФОП з надання послуг перевезення вантажу власним вантажним транспортом. В ТОВ «Енерго Трейд Україна» постачав сировину (обрізки) біля трьох років. На початку співпраці постачав свої обрізки, а потім займався тільки перевезенням, сировину купляв на пилорамах. Між підприємством і ним було укладено договір на поставку сировини, який підписаний генеральним директором. Складав акти виконаних робіт, які передавав у ТОВ «Енерго Трейд Україна». На підставі вказаних актів та товаро - транспортних накладних перераховувалися кошти в безготівковій формі.

Всі розрахунки з ТОВ «Енерго Трейд Україна» проводились в безготівкової формі. Кошти перераховували на відповідний банківський рахунок (який зазначався в додатковій угоді). Накладні підписувались бухгалтером та ставилась відповідна печатка.

З позивачем ОСОБА_1 знайомий, співпрацювали, оскільки він був менеджером ТОВ «Енерго Трейд Україна». ОСОБА_8 давав наряди, зазначав куди доставляти сировину, перевіряв якість, при цьому щодо оплати за надані послуги нічого не вирішував. Він повідомляв менеджера ТОВ «Енерго Трейд Україна» про необхідність зміни ціни за послуги та матеріал, оскільки підвищилися ціни на сировину, пальне, запчастини, на що ОСОБА_1 через деякий час повідомив його усно про зміну ціни з 200 грн. на 300 грн. за м3 обрізків.

Щодо пояснення написаного генеральному директору ТОВ «Енерго Трейд Україна» про поставку обрізків по 300 грн. за м3 зазначив, що заяву писала його дружина вдома за його формулюванням у зв`язку з відсутністю Додаткової угоди. ОСОБА_5 повідомив, що постачати обрізки по 300 грн. за м3 неможливо, підприємство буде купувати обрізки по 200 грн. м3 та наполіг на написанні пояснення на адресу генерального директора.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що працює заступником директора в ТОВ «Енерго Трейд Україна». ОСОБА_1 , який працював менеджером в ТОВ «Енерго Трейд Україна» виконував такі ж обов`язки як і він, однак по відношенню лише до фізичних осіб. Виконував певні обов`язки, однак вони не були визначені в посадовій інструкції. Без процедури погодження ОСОБА_1 підняв ціну на сировину до 300 грн. за м3. В січні 2019 року бухгалтер повідомила про підняття ціни за сировину ФОП ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 в усній формі сказав про погодження ціни на рівні 300 грн. за м3 обрізків. Проводив перевірку щодо повідомлення про підняття ціни на сировину, вияснив, що Додаткова угода відсутня, розрахунок по 300 грн. за м3 сировини проводився у грудні 2018 року та січні 2019 року про що повідомив генерального директора. Також було опитано ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , відібрано пояснення у приватного підприємця, за результатами чого складено акт внутрішнього розслідування.

На підприємстві договори укладалися в письмовій формі, генеральний директор контролював ціни на сировину. Перерахунок коштів за поставку сировини проводився на підставі поданих ОСОБА_1 реєстрів за погодженням з фінвідділом.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду менеджера ТОВ «ЕнергоТрейд Україна» 20.02.2015, наказ № 6к від 20.05.2015.

08.02.2019 було видано Наказ № 1-1/к щодо проведення службового розслідування з приводу неналежного виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 , що дають підстави для втрати довіри.

25.02.2019 генеральним директором ОСОБА_6 було затверджено Акт внутрішнього розслідування, який підписаний провідним юрисконсультом та заступником генерального директора зі збору сировини.

28.02.2019 ОСОБА_1 звільнений з посади менеджера ТОВ «ЕнергоТрейд Україна» на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП, наказ № 1/к від 25.02.2019, у зв`язку із втратою довір`я.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України).

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Згідно пункту 1 частини першої статті 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

За змістом статті 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В постанові Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24 (діюча на теперішній час), якою затверджено вичерпний перелік посад і робіт працівників, з якими можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність, посада менеджера відсутня (мeнеджер - найманий працівник, суб`єкт управління, зайнятий професійною організаторською діяльністю в органах керування підприємства, фірми, установи, наділений суб`єктом власності визначеними необхідними повноваженнями для прийняття рішень та несе всю повноту відповідальності за результати роботи очолюваного ним колективу. До числа керівників відносять лінійних і функціональних керівників організації та її структурних підрозділів). Посада менеджера не входить до переліку посад з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпустки), перевезення або застосування в процесі виробництва.

Відповідно до розділу 2 посадової інструкції менеджера ТОВ «Енерго Трейд Україна», до обов`язків менеджера входить: перевірка і облік товару; ведення баз даних по постачальниках і клієнтах; вхідний контроль якості та кількості товару, оперативне виявлення та недопущення пересортиці; звірка та ведення звітів по залишках товару, який знаходиться на відповідальному зберіганні та в дорозі; оперативний контроль за виконанням договорів; оперативний контроль за взаєморозрахунками з постачальниками товару; оперативний контроль за взаєморозрахунками з постачальниками послуг; проведення звірок і участь в інвентаризаціях; ведення облікової документації по клієнтах, постачальниках і підрядниках; організація зберігання і своєчасна передача первинної бухгалтерської документації в бухгалтерію ТОВ «Енерго Трейд Україна»; узгодження та замовлення послуг на транспортування та організація вчасного завантаження та розвантаження товару; ведення ділової переписки і переговорів в межах своїх повноважень.

Твердження представника відповідача про те, що посадові обов`язки щодо оперативного контролю за взаєморозрахунками з постачальниками товару та оперативного контролю за взаєморозрахунками з постачальниками послуг і є підставами повної матеріальної відповідальності, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені відповідними доказами, при цьому до посадових обов`язків позивача не входило встановлення ціни на сировину (товар) та погодження її з контрагентом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні не встановлено, також не передбачено посадовою інструкцією, що позивачу передбачено безпосереднє обслуговування матеріальних цінностей, договір про матеріальну відповідальність з позивачем не укладався, тому зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для звільнення менеджера ТОВ «Енерго Трейд Україна» на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

Враховуючи, що наказ від 25 лютого 2019 року № 1/к про звільнення ОСОБА_1 з посади менеджера ТОВ «Енерго Трейд Україна» у зв`язку із втратою довір`я на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України є незаконним, він підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на раніше займаній посаді.

За змістом частин першої, другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до листів Міністерства соціальної політики про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 - 2020 рік та з урахуванням статті 235 КЗпП України, середній заробіток позивача має бути розрахований за 343 робочі дні вимушеного прогулу.

Таким чином при визначенні суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, оскільки справа розглядалася понад рік не з вини працівника, суд виходить з наступного розрахунку: 343 (кількість робочих днів за період вимушеного прогулу) х 237 грн. 80 коп. (середньоденний заробіток позивача за останні два календарні місяці роботи, що передували його звільненню) = 81565 грн. 40 коп.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з ТОВ «Енерго Трейд Україна» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2352 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст.2,81,141,258,259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, п.2ст.36 КЗпП, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Україна» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 1/к від 25 лютого 2019 року.

Поновити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді менеджера Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Україна» (Код ) з 01 березня 2019 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2019 року по 17 липня 2020 року у розмірі 81565 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 40 копійок з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Україна» (Код ), на користь держави судовий збір в розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 липня 2020 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: Т. П. Прищепа