Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/718/20

Номер провадження: 2/511/311/20

"27" липня 2020 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (далі - ІВМС НУ «ОМА») звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просять стягнути з відповідача на їх користь витрати на пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 357481,60 грн, та витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги мотивували тим, що між ІВМС НУ «ОМА» та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який набрав чинності з 28.07.2017 року. Відповідач відрахований з навчання наказом ректора ІВМС НУ «ОМА» через недисциплінованість та виключений зі списків особового складу наказом начальника ІВМС НУ «ОМА» від 03.02.2020 року № 23.

Відповідно до пункту 1 контракту відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складі після закінчення цього закладу.

Через невиконання взятих на себе зобов`язань з добровільного погашення зазначеної заборгованості, просять суд стягнути з відповідача витрати на навчання в сумі 357481,60 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.05.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача у судове засідання не з`явився, про те надали заяву про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали( а.с.31).

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву ( а.с. 37), в якому просив закрити провадження по справі в зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Свої заперечення мотивував тим, що спір з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міноборони, яке є суб`єктом владних повноважень, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтованість клопотання відповідача щодо підсудності даного спору Роздільнянському районному суду Одеської області, , суд вважає, що провадження по даній цивільній справі належить закрити, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Згідно п.2 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом пункту 2 частини другої зазначеної статті спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Аналогічні положення закріплені у пункті 2 частини першої статті 19 КАС України (у редакції від 03.10.2017 року).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Зокрема, загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25.03.1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Таким чином, одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів (частина шоста зазначеної статті), яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Так із матеріалів справи вбачається, що між ІВМС НУ «ОМА» та відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, який набрав чинності з 28.07.2017 року, відповідно до наказу начальника Інституту від 01.09.2017 № 19-РС.

Наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» матроса Кононовича Р.С. було відраховано з навчання через недисциплінованість та виключено зі списків особового складу наказом начальника Інституту від 03.02.2020 року № 23.

Відповідно, навчаючись у вищому навчальному закладі Міноборони, відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу, яка вочевидь є публічною службою.

Відповідно до процесуального законодавства, наведеного судом вище, спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок суду відповідає аналогічному висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.04.2019 року у справі № 705/1664/17.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом першим частини першої статті 255 цього кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При закритті провадження по справі суд постановляє ухвалу, якою вирішує питання в тому числі про повернення судового збору із державного бюджету.

Згідно ст.133 ч.2 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно п. 42 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. 7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з ст. 78 Бюджетного кодексу України, Казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства України.

Відповідно до п. 44 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку оплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Оскільки цивільна справа підлягає закриттю в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, то сплачений позивачем судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 2102,00 грн та 3260,22 грн підлягає поверненню Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 247, п.1 ч.1 ст. 255, ч.1 ст.256 ЦПК України, ст.78 Бюджетного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи належить до юрисдикції адміністративних судів.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області (м. Роздільна, вул. Європейська, 37а), ,повернути Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія код ЄДРПОУ 26614030 (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) сплачений при подачі позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 2102,00 грн за квитанцією №74 від 05.02.2020 року, та в розмірі 3260,22 грн за квитанцією №361 від 22.04.2020 року, платник Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (ІВМС НУ "ОМА"), код 26614030, отримувач УК у Роздільнянському районі/Роздільнянський район/22030101, код 37958382, призначення платежу *;101;26614030;2 Судовий збір, за позовом Інституту ВМС НУ ОМА до ОСОБА_1 , Роздільнянський районний суд Одеської області.

Роз`яснити заявнику, що для отримання сплаченого судового збору до Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області необхідно подати: заяву про повернення коштів з бюджету; ухвалу суду; оригінал розрахункового документу, який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Ж. В. Теренчук