У Х В А Л А

13.07.2020 Справа №607/3851/13-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2019 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про встановлення нікчемності правочинів -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся в суді із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про встановлення нікчемності правочинів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 про встановлення нікчемності правочинів, відмовлено. Крім цього, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 про встановлення нікчемності правочинів, відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 березня 2020 року вказане судове рішення суду першої інстанції залишене без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 без задоволення.

ОСОБА_1 09.07.2020 року звернулась до суду із заявою про перегляд зазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2019 року у зв`язку із нововиявленими обставинами та просить його скасувати, визнавши предметом двостороннього договору купівлі-продажу, укладеного 04.03.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 будівельні матеріали, використані власниками кв. АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 з метою надбудови кв.6 зазначеного будинку. Також просить, визнати предметом двостороннього договору купівлі-продажу, укладеного 04.03.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будівельні матеріали, використані власниками кв. АДРЕСА_3 з метою надбудови кв.7 зазначеного будинку; визнати предметом двостороннього договору купівлі-продажу, укладеного 31.07.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 будівельні матеріали, використані власниками кв. АДРЕСА_4 АДРЕСА_2 з метою надбудови кв.8 зазначеного будинку; визнати предметом двостороннього договору купівлі-продажу, укладеного 03.08.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 будівельні матеріали, використані власниками кв. АДРЕСА_5 АДРЕСА_2 з метою надбудови кв.5 зазначеного будинку.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.07.2020 року зазначену заяву передано на розгляд судді Ромазану В.В.

Вивчивши матеріали поданої заяви про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді.

Як вбачається із матеріалів зазначеної цивільної справи, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_11 про відвід головуючого судді Ромазана В.В.. Прийнято відвід головуючому судді Ромазану В.В. у розгляді даної цивільної справи.Підставою для задоволення відводу було те, що головуючим у справі уже вирішувався спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності та реєстрації декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, зобов`язання вчинити дії, позов у якому було задоволено частково, під час розгляду якої судом досліджувалось питання законності видачі ОСОБА_14 свідоцтва про право власності на 25/100 частин мансардного поверху житлового будинку АДРЕСА_2 , яка остання набула на підставі укладеного спірного договору купівлі-продажу зазначеної частки мансардного поверху, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , який був предметом розгляду даної цивільної справи. В подальшому зазначене рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року було скасоване апеляційним судом Тернопільської області ухвалою від 16 січня 2017 року.

Відповідно до вимог пункту 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші (відмінні від тих, котрі визначені у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Положеннями ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2018 року було прийнято відвід головуючому судді Ромазану В.Ву цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про встановлення нікчемності правочинів, рішення у якій просить переглянути у зв`язку із нововиявленими обставинами ОСОБА_15 , а тому з метою усунення будь - яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, забезпечення довіри сторін до суду та судових рішень, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2019 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про встановлення нікчемності правочинів.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти самовідвід судді Ромазана В.В. по розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2019 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про встановлення нікчемності правочинів.

Справу передати в канцелярію суду для повторного розподілу в порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан