Справа № 487/394/20
Провадження № 2-о/487/53/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Гулого С.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний районний відділ міста Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить встановити факт свого постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 ІНФОРМАЦІЯ_1 .; встановити факт, що її батько ОСОБА_2 , проживав на території України станом на 24.08.1991 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2020 року, головуючим у зазначеній справи визначено суддю Сухаревич З.М.

28 січня 2020 року ухвалою суду зазначену заяву залишено без руху у зв`язку з наявними в ній недоліками.

21 лютого 2020 року на виконання вимог ухвали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано уточнену заяву, в якій уточнено склад осіб, а саме заявниками вказані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересованою особою Центральний районний відділ міста Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 і її покійна мати зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак так як будинкова книга за вказаною адресою не передана до Департаменту з надання адміністративних послуг, то відомості про реєстрацію відсутні. Факточно вона з батьками проживала у напівпідвальному приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . З 01.09.1989 по 31.05.1991 ОСОБА_1 навчалась в Миколаївській ЗОШ №53, однак через скрутне матеріальне становище школу не закінчила. З 11.07.2019 перебуває на обліку у Миколаївському обласному центрі обліку бездомних громадян. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 1991 р. вона проживала з батьками. Її батько ОСОБА_2 у 1989 р. загубив паспорт громадянина СРСР та не зміг отримати новий паспорт. 19.08.1991 він був прийнятий на посаду завідувача Пісківським сільським клубом відділу культури Новоодеського райвиконкому Миколаївської області і станом на 24 серпня 1991 року там працював і проживав на території України. Для отримання паспорту заявники звернулись до Центрального РВ м. Миколаєва, однак їм відмовили, оскільки не встановлено належності до громадянства. У зв`язку з цим заявники звернулись до суду.

26 травня 2020 року постановлено заявлені вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Центральний районний відділ міста Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання на території України, - роз`єднати. Виділити у самостійне провадження вимогу ОСОБА_2 , заінтересована особа: Центральний районний відділ міста Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання на території України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні змісту заяви, просила про задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заперечень чи пояснень не надіслав.

Заслухавши пояснення заявника, свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання про організацію виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про громадянство" проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1. усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) постійно проживали на території України; 2. особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали на Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до ІНФОРМАЦІЯ_1 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, Миколаївської області. ЇЇ батьками вказані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 25 листопада 1982 року Миколаївським міським відділом ЗАГС, актовий запис №5715.

Після укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 .

Згідно довідки Житлово-комунального об`єднання Ленінського райвиконкому м. Миколаєві від ІНФОРМАЦІЯ_2 р ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , 1982 р.н.

Згідно довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №53 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчалась в середній школі №53 м. Миколаєва в період з 01.09.1989 по 31.05.1991.

Її батько - ОСОБА_2 , згідно записів трудової книжки, працював з 1961 року на різних посадах у м. Миколаєві та Миколаївській області, а 19.08.1991 року був прийнятий на посаду завідувача Пісківським сільським клубом відділу культури Новоодеського райвиконкому Миколаївської області, а звільнений 01.10.1991 р.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила, що з моменту народження заявник проживала в м. Миколаєві у напівпідвальному АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 . Батьки заявниці втратили паспорти і не змогли відновити. Заявниця не змогла отримати паспорт, оскільки їй не давали будинкову книгу за місцем реєстрації проживання.

Таким чином, оцінивши надані докази в сукупності, судом встановлено, що з дня народження і на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року та набрання чинності Закону України "Про громадянство" від 13.11.1991 року, заявник ОСОБА_1 , будучі неповнолітньою дитиною, постійно проживала на території України, а саме в м. Миколаєві.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення для отримання нею паспорта громадянина України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 76, 80, 81 , 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний районний відділ міста Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві, Миколаївської області, постійно проживала на території України в неповнолітньому віці станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Центральний районний відділ міста Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 15.

Повне судове рішення складено 25 червня 2020 року.

Суддя З.М. Сухаревич