ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/877/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/2309/19 Категорія: 308000000 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі - Черкаська міська рада; Виконавчий комітет Черкаської міської ради; Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради; Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

у березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01 лютого 2019 року він отримав лист про те, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1278 від 26 грудня 2018 року його знято з квартирного обліку як такого, що забезпечений середньою нормою жилої площі, відповідно до підпункту 1 пункту 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.

Позивач вказує, що прийнявши таке рішення Виконавчий комітет не повідомив його про зняття з обліку у 15-денний термін (до 10 січня 2019 року), тобто комітет не дотримався Регламенту, вимог Правил обліку та ст. 40 ЖК України.

Також позивач зазначає, що на засідання Виконавчого комітету його не запрошували, рішення комітету за підписом міського голови про зняття з квартирного обліку (повідомлення про зняття з обліку, із зазначенням підстав) він не отримував, на офіційному сайті Черкаської міської ради станом на 21 лютого 2019 року зазначеного рішення не знайдено. Отже ОСОБА_1 вважає, що: факт зняття з квартирного обліку доведений йому не в установленому порядку, тільки після того, як він звернувся до міського голови зі скаргою; зазначений факт є відповіддю на скаргу позивача від 03 січня 2019 року; регламентну процедуру щодо зняття з квартирного обліку з належним повідомленням про зняття з обліку - порушено, внаслідок чого позивач позбавлений можливості своєчасно вжити заходів щодо відновлення гарантованого державою права на отримання жилого приміщення у власне володіння, безстрокове (постійне) користування і розпорядження.

Позивач вказує, що середня норма жилої площі, якою на думку відповідача він забезпечений, не є ні його приватною, ні державною власністю, до того ж, квартира ніколи не знаходилася у державній власності. Крім того, випадку поліпшення житлових умов у позивача не настало, тому що на момент постановки його на облік 04 лютого 2005 року жодного державного житлового приміщення, а також приміщення іншої форми власності, у його власності не було; протягом 14 років з моменту взяття на квартирний облік та на даний час жоден державний центральний, регіональний чи місцевий орган виконавчої влади не надали у власність позивача державне (з іншого фонду) жиле приміщення ні у м. Черкаси, ні в інших населених пунктах України.

ОСОБА_1 вказує, що він з дружиною дійсно зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , право власності на яку належить дочці позивача. Власник вказаної квартири не проживає разом з позивачем та його дружиною у квартирі АДРЕСА_1 , отже, він і його дружина не являються членами сім`ї власника квартири, вони не користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Позивач із дружиною користуються лише частиною жилого приміщення (квартири), тобто однією жилою кімнатою, визначеною для них власником за угодою. За угодою сторін також передбачено тимчасове користування жилою кімнатою - до моменту прийняття власником рішення на припинення такого користування.

Вважає, що рішення, яке прийнято після 14 років перебування в списку (на обліку) та яке стосується ненадання йому як інваліду війни житлового приміщення, є грубим порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

Крім того зазначає, що внаслідок порушення прав та інтересів позивача, тривалих нервових потрясінь, душевних страждань і конфліктних ситуацій, інших психологічних факторів, пов`язаних із довготривалим неприйняттям рішення щодо надання жилого приміщення позачергово, а також прийняття неправомірного рішення й умисних дій виконавчих органів Черкаської міської ради, йому заподіяні моральні страждання, відшкодування яких позивач оцінює в суму, кратну сумі грошової компенсації за належне йому для отримання, але не отримане жиле приміщення.

Отже ОСОБА_1 просив суд:

?рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1278 від 26 грудня 2018 року як таке, що порушує Конституцію і законодавство України - скасувати в судовому порядку;

?зобов`язати Черкаську міську раду:

- на підставі рішення суду за його позовом та з урахуванням п. 15 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - скасувати рішення виконавчого комітету ради № 1278 від 26.12.2018 як таке, що порушує Конституцію і законодавство України;

- позачергово забезпечити його і члена його сім`ї (дружину) жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради;

?зобов`язати виконавчий комітет Черкаської міської ради ухвалити рішення про поновлення позивача у списку громадян, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, а також рішення про розподіл та позачергове надання йому та члену його сім`ї (дружині) у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення відповідно до встановлених санітарних і технічних норм;

?зобов`язати департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради вчинити дії з поновлення позивача у списку громадян, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, а також з розподілу та позачергового надання йому та члену його сім`ї (дружині) у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм;

?відшкодувати позивачеві за рахунок відповідача - Черкаської міської ради моральну шкоду у розмірі 400 000 грн.;

?допустити виконання судового рішення за позовом протягом шести місяців. Відповідно до вимог ч.2 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо присудження позивачеві моральної шкоди за рахунок відповідача - Черкаської міської ради.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково та скасовано рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1278 від 26 грудня 2018 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , 1951 року народження, із сім`єю у складі дві особи (він, дружина ОСОБА_2 , 1961 року народження). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі вказує, що суд поновивши право позивача на житло, не взяв до уваги, що позов стосується не лише поновлення права шляхом скасування рішення № 1278, а і зобов`язання відповідачів надати житло позивачу, тобто реалізації права останнього на житло.

Зазначає, що позовна вимога, викладена у третьому пункті прохальної частини позовної заяви, є нагадуванням міській раді, що вона зобов`язана вдатися до обов`язкового механізму (при скасуванні рішень її виконавчих органів) - ухвалити рішення про скасування рішення виконкому від 26 грудня 2018 року № 1278 на підставі судового рішення.

Звертає увагу, що судом першої інстанції було помилково розглянуто позовну вимогу ОСОБА_1 , викладену у пункті 3 прохальної частини позовної заяви у редакції заяви від 28 травня 2019 року, оскільки зазначена заява про уточнення позовних вимог в судовому засіданні 31 травня 2019 року була знята з розгляду судом, у зв`язку з тим, що позивач просив розглядати позовні вимоги, викладені у первісній позовній заяві.

Також ОСОБА_1 вказує, що у судовому рішенні необґрунтовано залишена без задоволення позовна вимога, що стосується виплати суми грошової компенсації за моральну шкоду (пункт 6 прохальної частини позову).

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що Придніпровський районний суд м. Черкаси помилково не взяв до уваги наведені позивачем рішення ВС на ЄСПЛ у подібних правовідносинах, оскільки вони мають значення для розгляду даної справи.

Представник відповідачів ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є невмотивованою, необґрунтованою, в ній відсутні правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог, тому просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві також вказує, що ОСОБА_1 свого часу був власником двох квартир в смт. Десна, Чернігівської області та м. Черкаси та відчужив їх своїй дочці, тобто штучно погіршив свої житлові умови та створив умови для отримання квартири втретє.

Представник Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради також подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу із наказу Міністерства оборони України від 30 серпня 2004 року № 571, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас, на підставі пп. б п. 67 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками Збройних Сил України з 30 серпня 2004 року (т. 1 а.с. 98).

10 січня 2005 року ОСОБА_1 подано заяву на ім`я міського голови про взяття на квартирний облік при виконавчому комітеті Черкаської міської ради, як інваліда війни III групи, прирівняного до інваліда ВВв (т. 1 а.с. 93). За результатами розгляду даної заяви та клопотання т.в.о. Черкаського міського комісара, полковника ОСОБА_4 про взяття позивача на квартирний облік, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 04 лютого 2005 року № 135, ОСОБА_1 взято на квартирний облік при виконавчому комітеті Черкаської міської ради із вказаним складом сім`ї позивача - ОСОБА_2 (дружини) та включено до списку позачергового надання жилого приміщення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (т. 1 а.с. 91-92).

Згідно із довідкою Остерської квартирно-експлуатаційної частини Міністерства оборони України від 05 листопада 2004 року № 123, ОСОБА_1 залишив окрему однокімнатну квартиру, загальною площею 14 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , своїй дочці - ОСОБА_5 , 1979 р.н. (т 1 а.с. 102).

Згідно поквартирної картки по квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою з 20 жовтня 2004 року, дружина - ОСОБА_2 з 29 вересня 2004 року (т. 1 а.с. 104).

Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 19 листопада 2004 року та Договору дарування квартири від 15 листопада 2004 року квартира АДРЕСА_1 , до 15 листопада 2004 року належала на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ЧФ «Українська біржа нерухомості» від 24.09.1997 № 312-2 (т. 1 а.с. 95, 97).

15 листопада 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір дарування квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 95-96).

Листом виконавчого комітету Черкаської міської ради № 63-2 від 01 лютого 2019 року ОСОБА_1 на його звернення з приводу низької температури повітря та підвищеної вологості в квартирі АДРЕСА_1 , крім іншого, повідомлено про те, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1278 від 26 грудня 2018 року його знято з квартирного обліку як такого, що забезпечений середньою нормою жилої площі, відповідно до підпункту 1 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (т. 1 а.с. 20-21).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської області № 1278 від 26 грудня 2018 року, розглянувши пропозиції громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Черкаської міської ради (витяг із протоколу від 11 грудня 2018 року № 13) про зняття з квартирного обліку, відповідно до пп. 2 п. а ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 40 Житлового кодексу Української РСР, п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 з сім`єю у складі дві особи (він, дружина - ОСОБА_2 ). Підставою для прийняття вказаного рішення вказано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 148074797 від 05 грудня 2018 року, копію поквартирної картки від 03 грудня 2018 року (т. 1 а.с. 162).

Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Житловим кодексом Української РСР, а також Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умом, і надання їм жилих приміщень, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470.

У частині першій статті 36 ЖК Української РСР визначено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті (абзац 1 частини першої статті 39 ЖК Української РСР).

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 46 ЖК Української РСР поза чергою жиле приміщення надається особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Аналогічні положення містяться у пункті 8 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статті 46 Правил.

Відповідно до підпункту 1 пункту 13 Правил потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, зокрема, громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами.

Відповідно до пункту 15 Правил (в редакції на час постановки позивача на квартирний облік), на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків. Громадяни, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Пунктом 25 Правил (в редакції на час розгляду справи) передбачено, що виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 26 Правил, громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадк у поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення .

Аналогічні положення містяться у підпункті 1 пункту 1частини 2 статті 40 ЖК УРСР.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку (частини 4-5 статті 40 ЖК УРСР).

Відповідно до пунктів 27, 28 Правил громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необгрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право. Зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Пунктом 47 Правил визначено, що громадяни, які користуються правом позачергового

одержання жилих приміщень, включаються в окремий список. Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або

адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вивішується для загального відома.

Громадяни виключаються з указаного списку, якщо вони були включені до нього необгрунтовано або втратили право позачергового одержання жилих приміщень. Виключення зі списку провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про включення громадянина до списку. При розгляді цього питання на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.

Про виключення із списку громадяни у 15-денний строк повідомляються в письмовій формі із зазначенням підстав виключення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що виконавчим комітетом Черкаської міської ради було порушено порядок розгляду питання щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та виключення його зі списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Так, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду вказаних питань виконавчим комітетом Черкаської міської ради, а також повідомлення ОСОБА_1 про зняття його з обліку та виключення зі списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у 15-денний строк, визначений законом.

Також матеріали справи не містять доказів поліпшення житлових умов ОСОБА_1 з часу постановлення його на квартирний облік - з 04 лютого 2005 року до 26 грудня 2018 року, оскільки підстави, на які вказують відповідачі, існували на час прийняття рішення виконавчим комітетом Черкаської міської ради № 135 від 04 лютого 2005 року про взяття на квартирний облік позивача та включення його до списку позачергового надання жилого приміщення.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції щодо скасування рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1278 від 26 грудня 2018 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 із сім`єю у складі двох осіб є обґрунтованим.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про зобов`язання Черкаської міської ради скасувати рішення виконавчого комітету № 1278 від 26 грудня 2018 року задоволенню не підлягає, оскільки вказане рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування вже скасоване судом.

Разом з тим колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про: зобов`язання виконавчого комітету Черкаської міської ради ухвалити рішення про поновлення ОСОБА_1 у списку та рішення про розподіл та позачергове надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; зобов`язання департаменту ЖКК Черкаської міської ради вчинити дії з поновлення ОСОБА_1 у списку, а також розподілу та позачергового надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; зобов`язання Черкаської міської ради на підставі рішення суду, як просить ОСОБА_1 , скасувати рішення виконкому від 26.12.2018р. №1278, а також забезпечити виконання нового рішення виконкому про розподіл та надання йому і члену його сім`ї жилого приміщення позачергово за рахунок житла, що належить до комунальної власності, або забезпечити виділення коштів з міського бюджету, або за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради, в інший визначений міською радою спосіб, є похідними від основної позовної вимоги, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Так, у зв`язку із прийняттям відповідачами рішення про зняття позивача з квартирного обліку, його було виключено зі списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла, та для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Виконавчий комітет Черкаської міської ради та департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради поновити ОСОБА_1 у списку громадян, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2019 року ОСОБА_1 було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він хотів уточнити значення слів «позачергово забезпечити» та просив викласти пункт третій прохальної частини позовної заяви у наступній редакції: "Зобов`язати Черкаську міську раду - на підставі рішення суду за його позовом та з урахуванням п. 15 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» скасувати рішення виконавчого комітету ради № 1278 від 26.12.2018 як таке, що порушує Конституцію і законодавство України; відповідним рішенням міської ради забезпечити поновлення його, як особи з інвалідністю внаслідок війни у списку громадян, що потребують позачергового отримання жилих приміщень, а також забезпечити виконання нового рішення виконавчого комітету ради про розподіл та надання йому і члену його сім`ї (дружині) жилого приміщення позачергово - за рахунок житла, що належить до комунальної власності, або - забезпечити виділення коштів з міського бюджету, у тому числі й за рахунок внесення змін до нього на придбання жилого приміщення, або ж - за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради, в інший визначений міською радою законний спосіб".

Згідно звукозапису судового засідання та протоколу судового засідання від 31 травня 2019 року заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог була залишена без розгляду та визнана такою, що не змінила прохальну частину позовної заяви в пункті 3.

Отже ОСОБА_1 просив розглядати первісні позовні вимоги, викладені у позовній заяві від 15 березня 2019 року.

Суд першої інстанції помилково зазначив у рішенні суду позовні вимоги ОСОБА_1 , викладені у його заяві від 28 травня 2019 року. Проте зі змісту позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог від 28 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 фактично не змінював вимоги пункту 3 позовної заяви щодо позачергового забезпечення його та члена його сім`ї жилим приміщенням, а хотів їх уточнити. Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було розглянуто позовну вимогу ОСОБА_1 про зобов`язання Черкаської міської ради позачергово забезпечити його і члена його сім`ї (дружину) жилим приміщенням, хоча і в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 28 травня 2019 року.

Переглядаючи рішення місцевого суду в цій частині, колегія суддів вважає, що вказана вимога підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

Підпунктом 3 пункту 38 Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб,які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним майном (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень чинним законодавством не встановлено.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 46 ЖК України поза чергою жиле приміщення надається: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення.

Враховуючи що ОСОБА_1 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 04 лютого 2005 року № 135 взятий на квартирний облік при виконавчому комітеті Черкаської міської ради із вказаним складом сім`ї позивача - ОСОБА_2 (дружини) та включений до списку позачергового надання жилого приміщення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», жиле приміщення йому має бути надане відповідно до абзацу першого частини першої статті 46 ЖК України, а тому позовні вимоги позивача в частині зобов`язання Черкаської міської ради забезпечити позивача та члена його сім`ї жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається у розпорядження міської ради підлягають до задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Черкаської міської ради ухвалити рішення про розподіл та позачергове надання йому та члену його сім`ї (дружині) у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення відповідно до встановлених санітарних і технічних норм; зобов`язання департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради вчинити дії з розподілу та позачергового надання йому та члену його сім`ї (дружині) у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм задоволенню не підлягають, оскільки порядок розподілу та надання жилих приміщень передбачений розділом Ш «Розподіл та надання жилих приміщень» Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР із змінами та доповненнями, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470. Інший порядок розподілу та позачергове надання жилих приміщень, крім встановленого вищевказаними Правилами, законодавством не передбачений.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, враховуючи характер спірних правовідносин та обставини справи.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Аналіз указаних положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що указані положення можливо застосувати лише у випадку встановлення протиправної поведінки та/або неправомірних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень або посадовими особами цих органів при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до роз?яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому слід враховувати, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що діями відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради при винесенні з порушенням відповідних норм закону рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, позивачу завдано моральних страждань. Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла із 04 лютого 2005 року та до цього часу не отримав житлове приміщення, хоча відповідач повинен був забезпечити його житловим приміщенням протягом двох років із дня постановки на облік, тобто до 04 березня 2007 року. Всупереч цьому, Черкаська міська рада не лише не забезпечила ОСОБА_1 житлом протягом 15 років, але і прийняла рішення про зняття його з квартирного обліку з порушенням вимог закону.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що такі дії Черкаської міської ради безумовно негативно вплинули на моральний стан позивача та призвели до душевних страждань.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги розумності і справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача Черкаської міської ради слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 завдану йому моральну шкоду в розмірі 16 000 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги про допуск до виконання судового рішення у даній справі протягом шести місяців, оскільки такий порядок виконання рішення суду не передбачено Цивільним процесуальним законом та Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольняє частково, рішення суду першої інстанції змінює, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог про: зобов`язання виконавчого комітету Черкаської міської ради ухвалити рішення про поновлення ОСОБА_1 у списку та рішення про розподіл та позачергове надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; зобов`язання департаменту ЖКК Черкаської міської ради вчинити дії з поновлення ОСОБА_1 у списку, а також розподілу та позачергового надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; про забезпечення виконання нового рішення виконкому про розподіл та надання йому і члену його сім`ї жилого приміщення позачергово за рахунок житла, що належить до комунальної власності, або забезпечити виділення коштів з міського бюджету, або за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради, в інший визначений міською радою спосіб, стягнення моральної шкоди та приймає в цих частинах нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов`язує виконавчий комітет Черкаської міської ради та департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради поновити позивача у списку громадян, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень; зобов`язує Черкаську міську раду забезпечити ОСОБА_1 та члена його сім`ї (дружину) ОСОБА_2 жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається у розпорядження міської ради, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР; стягує з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 16000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовляє.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача Черкаської міської ради слід стягнути на користь державного бюджету судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152 гривень 60 коп.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2020 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог про: зобов`язання виконавчого комітету Черкаської міської ради ухвалити рішення про поновлення ОСОБА_1 у списку та рішення про розподіл та позачергове надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; зобов`язання департаменту ЖКК Черкаської міської ради вчинити дії з поновлення ОСОБА_1 у списку, а також розподілу та позачергового надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; про забезпечення виконання нового рішення виконкому про розподіл та надання йому і члену його сім`ї жилого приміщення позачергово за рахунок житла, що належить до комунальної власності, або забезпечити виділення коштів з міського бюджету, або за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради, в інший визначений міською радою спосіб. Прийняти в цих частинах нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов`язати виконавчий комітет Черкаської міської ради та департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради поновити позивача у списку громадян, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень.

Зобов`язати Черкаську міську раду забезпечити ОСОБА_1 та члена його сім`ї (дружину) ОСОБА_2 жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається у розпорядження міської ради, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР.

Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 16000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції в частині: задоволення позовної вимоги про скасування рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №1278 від 26 грудня 2018 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , 1951 року народження із сім`єю у складі дві особи (він, дружина ОСОБА_2 , 1961 року народження); в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Черкаської міської ради на підставі рішення суду за його позовом та з урахуванням п. 15 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» скасувати рішення виконавчого комітету ради № 1278 від 26.12.2018 як таке, що порушує Конституцію і законодавство України та стягнення судового збору - залишити без змін.

Стягнути з Черкаської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152 гривень 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 та пунктом 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 27 липня 2020 року.