Справа № 148/2329/19
Провадження №2/148/67/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 липня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, за участі: позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, мотивуючи свої вимоги наступним.

Відповідач ОСОБА_2 22.07.2018, перебуваючи в приміщенні бутіку АДРЕСА_3, який вона орендує в ТРК "Європейський", за адресою: АДРЕСА_3, зловживаючи довірою позивача, діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом реалізації металопластикового балкону, заволоділа коштами позивача в розмірі 5500 грн., хоча достовірно знала, що вказаний балкон вона не надасть та, у випадку отримання зазначеної суми, вона її не поверне. В подальшому відповідач ОСОБА_2 , з метою заволодіння чужими коштами, повідомила позивача про те, що для вконання металопластикового балкону неообхідно ще доплатити 5500 грн., з чим позивач погодився та добровільно передав кошти у вказаному розмірі. Також, 29.08.2018 відповідач ОСОБА_2 знову, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння коштами позивача, запропонувала останньому замовити у неї два металопластикових вікна. Позивач, знову довірившитись їй, передав кошти у розмірі 3000 грн. Однак відповідач, достовірно знала, що вказані металопластикові вікна не надасть та у випадку одержання вказаної суми грошей, їх не поверне.

На неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням передати металопластиковий балкон та два металопластикові вікна або повернути кошти, остання безпідставно відмовляла йому з різних надуманих причин.

В результаті своїх притиправних дій, відповідач заволоділа коштами позивача у загальній сумі 14000 грн.

В зв`язку з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до поліції. За результатами розгляду його заяви, 07.05.2019 внесено відомості до ЄРДР за № 0000228.Під час досудового слідства по обвинуванченню відповідача ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, позивача визнано потерпілим. По завершенню досудового слідства, кримінальне провадження передано до Тульчинського районного суду Вінницької області для його розгляду.

Розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, з урахуванням повернутих відповідачем коштів, на день подання позову становить 1200 грн.

Також, позивач вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, оскільки він, внаслідок непромірних дій відповідача, зазнав моральних страждань, негативних змін у житті, переживань з приводу не повернутих коштів. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання його життєвого часу.

Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 50000 грн.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Просить стягнути з відповідача на його користь завдану майнову шкоду вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у розмірі 1200 грн., яка складає частину вартості сплачених йому як потерпілому коштів за металопластикові конструкції, та моральну шкоду вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у розмірі 50000 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Щодо завданої йому моральної шкоди зазначив, що він, внаслідок дій позивача, довгий час нервувався, витратив багато здоров`я.

Відповідач позов в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1200 грн. визнала, а в частині моральної шкоди не визнала. Зазначила, що вона намагалась відати відповідачу 1200 грн, але він заблокував її номер телефону і вона не могла до нього додзвонитись.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копій накладних від 24.04.2018, 22.07.2018 та 28.07.2019 (а.с. 7-9), ПП ОСОБА_2 отримала кошти від ОСОБА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у якості завдатку за металопластиковий балкон (5500 грн. + 5500 грн.) та металопластикові вікна (3000 грн.). Всього: 14000 грн.

Відповідно до копії обвинувального акту, затвердженого 17.05.2019 (а.с. 10-11), позивач ОСОБА_1 є потерпілим у кримінальному провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.05.2019 за № 0000228, по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні бутіку АДРЕСА_3, який вона орендує в ТРК "Європейський", за адресою: АДРЕСА_3, зловживаючи довірою позивача, діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом реалізації металопластикового балкону, заволоділа коштами позивача в розмірі 5500 грн., хоча доствірно знала, що вказаний балкон вона не надасть та у випадку отримання зазначеної суми, її не поверне. В подальшому, відповідач ОСОБА_2 , з метою заволодіння чужими коштами, повідомила позивача про те, що для виконання металопластиковаого балкону неообхідно ще доплатити 5500 грн., з чим позивач погодився та добровільно передав кошти у вказаному розмірі. Також, 29.08.2018 відповідач ОСОБА_2 , продовжуючи свій злочинний умисел, запропонувала позивачу замовити у неї зробити два металопластикових вікна. Позивач, знову довірившитись їй, передав кошти у розмірі 3000 грн.. Своїми умисними діями ОСОБА_2 завдала потерпілому ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 14000 грн.

Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.11.2019 (а.с. 12-16), який набрав законної сили 09.12.2019, за результатами розгляду об`єднаних кримінальних проваджень, в тому числі і кримінального провадження № 0000228 від 07.05.2019, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України і призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку один рік шість місяців.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно ч. 1 до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи визнання відповідачем позову в частині майнової шкоди, суд вважає, що з останньої слід стягнути на користь позивача 1200 грн. матеріальної шкоди.

Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За п. 5, 9 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином, вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що є безспірним той факт, що протиправними діями відповідача, внаслідок яких вона заволоділа грошовими коштами позивача, останній зазнав моральних страждань.

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Саме такий розмір моральної шкоди суд вважає розумним та співмірним з тими моральними стражданнями, яких зазнав позивач внаслідок дій відповідача.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 891,25 грн. Розрахунок: 840,80 грн. (позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди, яка задоволена повністю) + 50,45 грн. (позовна вимога про стягнення моральної шкоди, задоволена частково (840,80 грн. х 6% = 50,45 грн.)) = 891,25 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 22, 23, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1177 ЦК України, ст. 76-81, 141, 263-265 України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень та моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 891 (вісімсот дев`яносто одна) гривня 25 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, з урахуванням п. 3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з урахуванням п. 3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено 20.07.2020.

Суддя: