Справа №442/831/20
Провадження №2/442/524/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О., Михавко І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта» про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ директора ЛКП «Муніципальна варта» від 03 січня 2020 року №2-к «Про припинення трудового договору» про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника ІІ-го розряду відділу по охороні об`єктів з високим ступенем ризику Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта». Поновити його на посаді охоронника ІІ-го розряду відділу по охороні об`єктів з високим ступенем ризику Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта». Стягнути з відповідача в його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Позов мотивує тим, що 01 січня 2020 року після 24 год він перебував на робочому місці в кабінеті охорони, в якому були присутні також колеги по роботі. У зв`язку з тим, що це було святкування Нового Року, у кабінеті була ввімкнена музика, після чого прийшов директор ЛКП «Муніципальна варта» і його заступник. З невідомих причин розпочався конфлікт між його колегою по роботі ОСОБА_2 та керівником. А вже 03 січня 2020 року наказом ЛКП «Муніципальна варта» №2-к «Про припинення трудового договору» до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України. Вважає, що даний наказ підлягає скасуванню, оскільки підставами для його прийняття були його пояснення віл 02.01.2020 і акт перебування на роботі у нетверезому стані від 01.01.2020. Звертає увагу на те, що в акті зазначається дата складення 01.01.2020 о 06.00 год, однак, подія відбулась 01.01.2020 після 24.00 год, а не о 06.00 год. Запевняє, що не перебував у нетверезому стані, а лише знаходився у кабінеті охорони з іншими співробітниками та їхніми друзями, де вирішили увімкнути музику та випити по бокалу шампанського, відзначивши прийдешній Новий рік. Жодного акту йому не пропонували підписати та не складали у його присутності. Крім цього, вказує на недостовірність інформації у згаданому акті, оскільки начальник відділу охорони громадського порядку ОСОБА_3 взагалі не був присутнім при вказаній події.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Будучи допитаним у якості свідка пояснив, що 01.01.2020 о 06.00 год він перебував на робочому місці в кабінеті охорони у Львівській міській раді. Там знаходився ще ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 06.00 год ніхто з працівників Муніципальної варти не приходив та не пропонував підписати акт. Такий він побачив лише 09.01.2020, коли і ознайомився з наказом про звільнення. Йому не давали направлення на проходження медичного огляду. 02.01.2020 він писав пояснення на вимогу заступника директора з приводу перебування сторонніх осіб 1 січня в кабінеті охорони. З 24 год по 06 год у цьому кабінеті була лише пляшка шампанського, інших алкогольних напоїв не було. До 24 год він виходив з приміщення для здійснення обходу ярмарку за наказом директора та його заступника. З 24 год до 06 год уже не виходив. О третій годині приходили директор та ОСОБА_7 , але з ними він не розмовляв. 09.01.2020 він приїхав по трудову книжку, але таку йому не віддали. Цього ж дня йому дали підписати згаданий акт. Розрахунок з ним провели 03 січня. Він писав заяву на повернення трудової книжки, тому її вислали поштою 21.01.2020. Доповнив, що його змусили підписати акт, так як сказали, що в протилежному випадку не повернуть трудову книжку.

Представник позивача адвокат Петренко О.В. в судовому засіданні підтримав позов та доповнив, що акт про появу на робочу місці у нетверезому стані складений не у день дисциплінарного проступку, тобто, не 01.01.2020 та не у присутності позивача. До 09 січня підпису ОСОБА_1 на такому не було. На підтвердження цього, ними надано фото, підписане цифровим підписом. Докази, надані відповідачем, (фото, відео) вважає неналежними. Просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте, ЛКП «Муніципальна варта» подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. У відзиві зазначає, що ОСОБА_1 , який працював на посаді охоронника ІІ розряду Відділу охорони об`єктів з високим ступенем ризику ЛКП «Муніципальна варта», перебуваючи 01 січня 2020 року при виконанні службових обов`язків на об`єкті охорони у приміщенні Львівської міської ради, після 24 год, порушуючи трудову дисципліну, вживав алкогольні напої зі своїми колегами та невідомими особами, яких пропустив на об`єкт охорони його колега по роботі ОСОБА_2 , та вмикав музику. Під час здійснення планового обходу з метою перевірки дотримання трудової дисципліни на об`єктах, що знаходяться під охороною ЛКП «Муніципальна варта», директором ОСОБА_8 , заступником директора ОСОБА_7 та начальником відділу охорони громадського поядку ОСОБА_3 , було виявлено перебування ОСОБА_1 на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Після цього директором ОСОБА_8 було прийнято рішення зафіксувати це шляхом складання акту. ОСОБА_1 підписав складений акт без зауважень. Надав пояснення з приводу обставин подій. Під час складання акту позивачу було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням підприємства, однак, ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, про що здійснено відповідний запис в акті №2 від 01.01.2020. Наказом директора №18 від 02.01.2020 було призначено службове розслідування, за результатами якого видано наказ №2-к від 03.01.2020 про припинення трудового договору на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП. На підтвердження доводів, викладених у відзиві, надано письмові докази, фото та відеофіксацію.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як вбачається з наказу №2-к від 03 січня 2020 року «Про припинення трудового договору», виданого директором ЛКП «Муніципальна варта» П.Пец, за результатами проведення службового розслідування у зв`язку із порушенням трудової дисципліни, керуючись статтями 147, 149 КЗпП України, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за появу на роботі в нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України; звільнено згідно п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України (поява на роботі в нетверезому стані) ОСОБА_1 , охоронника ІІ-го розряду відділу по охороні об`єктів з високим ступенем ризику, 03.01.2020 року, виплативши грошову компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 11.12.2018 року по 03.01.2020 року за 16 календарних днів. Підстава: пояснення ОСОБА_1 від 02.01.2020; акт про перебування на роботі в нетверезому стані від 01.01.2020 року.

Як вбачається з оригіналу акту №2 «Про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані», такий складено 01.01.2020 о 06.00 год заступником директора ОСОБА_7 , начальником ОГП ОСОБА_3 , директором ОСОБА_8 про те, що охоронник ІІ розряду ВООзВСР ОСОБА_1 01.01.2020 перебував на своєму робочому місці за адресою м.Львів. пл.Ринок, АДРЕСА_1 , в нетверезому стані, про що свідчить: порушена координація рухів, запах з ротової порожнини, недопитий алкоголь на робочому місці, та його загальна поведінка, яка не відповідала обставинам. Письмові пояснення ОСОБА_1 зобов`язався надати. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням підприємства у супроводі заступника директора ОСОБА_7 , однак, він відмовився. Запис про відмову від проходження від медичного огляду здійснено у присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Акт складено у присутності ОСОБА_1 . Акт підписано особами, які його складали, а також особисто ОСОБА_1 у графі «З актом ознайомлений».

Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги як фотокопію, так і ксерокопію зазначеного акту, наданих позивачем, оскільки відповідачем у розпорядження суду представлено саме оригінал такого з особистим підписом позивача, чого не заперечив останній. Доводи ОСОБА_1 щодо підписання ним акту 09.01.2020, на переконання суду не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 01.01.2020 під час планового обходу вони близько 03.00 год ночі потрапили на проспект Свободи, звідки пішли на площу Ринок до міської ратуші. У приміщення міської ради, яке знаходиться під охороною їхнього підприємства, вони зайшли без будь-яких перешкод. Зайшовши всередину, вони побачили їхніх працівників та ще сторонніх людей, які разом вживали алкогольні напої. Там були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також позивач ОСОБА_1 . Він, як заступник директора, відразу розпорядився, щоб ОСОБА_3 пішов перевірити цілісність об`єкту, а сам направився до службового (заднього) входу. Там він виявив також відчинені двері. У цей час виник конфлікт між працівником ОСОБА_9 та директором ОСОБА_12 у кабінет охорони, він побачив ОСОБА_1 , від якого тхнуло алкоголем. У результаті ними був складений акт (у коридорі), який був підписаний позивачем. Все це тривало приблизно до 06 год ранку. Доповнив, що вони пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але він відмовився. У кабінеті охорони знаходились недопиті спиртні напої та був відчутний різкий запах алкоголю. Він бачив там близько семи незнайомих йому людей. У цей час ОСОБА_1 знаходився на дивані та не реагував на його звернення. Звучала гучна музика, яку вони почули ще здвору, підійшовши до ратуші, а через віконечко вони бачили, як присутні у приміщенні танцювали. Близько шостої години ранку ОСОБА_13 заступив на зміну, про що їх повідомив, оскільки ОСОБА_1 було знято зі зміни.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що в ніч на 01.01.2020 він був на плановому обході разом із директором ОСОБА_14 та заступником директора ОСОБА_15 . Близько 03.00 години вони були на ярмарку і направились у міську раду. Прибувши туди, помітили відчинені вхідні двері, почули галас, шум, внаслідок чого заступник директора наказав піти перевірити об`єкт. Обійшовши поверхи, ОСОБА_1 він побачив приблизно в період між четвертою та п`ятою годинами ранку. Чув, як останньому пропонували пройти медичний огляд. Тоді вони склали акт про перебування позивача у нетверезому стані. Доповнив, що у кабінеті охорони стояв різкий запах алкоголю, знаходились недопиті спиртні напої. Зважаючи на те, що Львівська міська рада це об`єкт з високим ступенем ризику, за охорону якого відповідає їхнє підприємство, виявлена ними обстановка та стан охоронників були неприпустимими. Акт складався у коридорі на підвіконні. ОСОБА_1 спершу відмовлявся його підписати, але потім підписав.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працює охоронником ЛКП «Муніципальна варта». 01 січня 2020 року він прибув у приміщення міської ради раніше, близько 05.30 год, хоча зміна починається о 08.00 год. У цей час ОСОБА_1 ще був на об`єкті. Якихось видимих ознак сп`яніння, він в останнього не помітив.

Показання ОСОБА_2 суд оцінює критично, оскільки з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.03.2020 вбачається, що йому відмовлено у задоволенні позову до ЛКП «Муніципальна варта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. З мотивів позовної заяви видно, що ОСОБА_2 був звільнений з посади охоронника у зв`язку із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за появу на роботі у нетверезому стані, при чому, при обставинах, які мали місце 01.01.2020 у приміщенні Львівської міської ради.

З направлення на огляд працівника з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 направлявся у КМЛ ШМД м.Львів у супроводі заступника директора ОСОБА_7 на проходження медичного огляду, однак, позивач відмовився як від проходження такого, так і від підпису у направленні.

Наказом директора ЛКП «Муніципальна варта» №18 від 02.01.2020, у зв`язку із необхідністю перевірки відомостей щодо перебування охоронників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на роботі 01.01.2020 у нетверезому стані, наказано провести службове розслідування, створивши відповідну комісію.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ним 02.01.2020 на ім`я директора ОСОБА_8 , 31.12.2020 він заступив на зміну. О 00.00 годин вирішили зустріти Новий рік, вживавши шампанське. Після закриття міської ради, його напарник пропустив невідомих йому людей, щоб відсвяткувати Новий рік. Міську раду не зачиняли, тому що виходили часто працівники.

Згідно з п.4 ст.36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

Пунктом 7 частини першої статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов переконання, що звільнення ОСОБА_1 із займаної посади відбулось у відповідності до встановлених законом вимог. За наявності його відмови у проходженні медичного огляду, а також непроходження такого огляду в самостійному порядку, позивач не спростував факт появи на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння, натомість, не заперечив вживання ним у робочий час алкогольного напою (шампанського). Відтак наказ про його звільнення із займаної посади винесено відповідачем правомірно, з дотриманням вимог трудового законодавства.

Таку ж позицію висловлено Верховним Судом у своїй постанові від 23.01.2018 у справі №640/17224/15-ц.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта» про поновлення на роботі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2020.

Суддя Грицай М.М.