Справа № 466/5267/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 липня 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Козак і партнери" , 3-ті особи Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", приватний нотаріус ЛМНО Куляк Ігора Ярославовича, приватного нотаріуса ЛМНО Дячук Олександра Анатолійовича про визнання припиненими договорів іпотеки,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Козак і партнери" , 3-ті особи Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", приватний нотаріус ЛМНО Куляк Ігора Ярославовича, приватного нотаріуса ЛМНО Дячук Олександра Анатолійовича про визнання припиненими договорів іпотеки.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.07.2020 року справу номер 466/5267/20 розподілено судді Донченко Ю.В., 16.07.2020 року дані матеріли передані судді Донченко Ю.В.

Відповідно до ч. 1ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно вимог ЦПК Україним, звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред"явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ЦПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. 3. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивачі не зазначили обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вони звертаються до суду та обґрунтовують заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, позивачами не викладено обґрунтування права вимоги до відповідача, відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто які права порушені, якими діями відповідача та як вони взаємопов`язані, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачами та відповідачем саме з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивачів враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 5 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Тому, згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивачів відповідачем в частині вимог визнання припиненими договорів іпотеки від 21.06.2012 року, є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання ( відсутня постанова Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року на яку позивачі покликаться у позовній заяві тощо).

Крім того, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачі серед іншого, просять суд витребувати ряд доказів. Водночас, зазначення в прохальній частині позовної заяви вимоги про витребування доказів є процесуально недопустимим, адже дане клопотання оформлюється окремим процесуальним документом та має відповідати положенням ст. 84 ЦПК України.

Оскільки позовна заява містить вказані недоліки, позивачам на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно виправити зазначені недоліки та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу з виключенням пунктів про витребування доказів, а також долучити до матеріалів позовної заяви докази на які покликаться у позові.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до абз.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Також, згідно пункту 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 визначено, що якщо в позові об`єднано дві або більше самостійні позовні вимоги немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо за кожну з таких вимог.

Так, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перед судом ставлять дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме 1) про визнання договору іпотеки № 2438 від 21.06.2012 року припиненим; 2) про визнання договору іпотеки № 2437 від 21.06.2012 року припиненим.

При цьому, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є особами з інвалідністю першої групи, тому звільненні від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», а позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 сплачено судовий збір у розмірі по 840,80 грн. за першу позовну вимогу.

Одночасно, із позовною заявою до суду подано клопотання ОСОБА_4 про розстрочення їй сплату судового збору - 5 425 грн. при поданні до Шевченківського районного суду м. Львова позову до ТзОВ ФК « Козаков і партнери» з участю третіх осіб про визнання припиненим договору іпотеки від 21.06.2012 року за № 2437 щодо квартири АДРЕСА_1 на термін до ухвалення остаточного рішення у даній справі.

Також, із позовною заявою до суду подано клопотання ОСОБА_2 про розстрочення йому сплату судового збору - 3025 грн. при поданні до Шевченківського районного суду м. Львова позову до ТзОВ ФК « Козаков і партнери» з участю третіх осіб про визнання припиненим договору іпотеки від 21.06.2012 року за № 2438 щодо квартири АДРЕСА_2 на термін до ухвалення остаточного рішення у даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно достатті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в обґрунтування клопотання про розстрочення сплати судового збору в розмірі 3025 грн. та 5425 грн. зазначили, що на даний час вони знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Із врахуванням того, що позовні вимоги є немайнового характеру, а також те, що в позовних вимогах не фігурує квартира АДРЕСА_1 як зазначено позивачкою ОСОБА_4 у її клопотанні, крім того позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не надано належних та достатніх доказів щодо підтвердження їх скрутного матеріального становища, у зв`язку з чим позивачі можливо не здатні сплатити суму судового збору, встановленого законодавством України, суддя відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не вбачає підстав для задоволення не підтвердженого клопотання позивачів про розстрочення від сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, відмова позивачам у задоволенні необґрунтованих клопотань про розстрочення сплати судового збору, як це передбачено законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Необхідно зазначити, що відповідно до правил ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати будуть стягнуті з відповідача на користь позивачів.

З огляду на вищевикладене суддя приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору.

Отже, позивачам, які не звільненні від сплати судового збору необхідно надати докази про сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру, тобто квитанції про сплату судового збору по 840, 80 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Козак і партнери" , 3-ті особи Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", приватний нотаріус ЛМНО Куляк Ігора Ярославовича, приватного нотаріуса ЛМНО Дячук Олександра Анатолійовича про визнання припиненими договорів іпотеки, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачам строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України,

постановив:

в клопотаннях позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про розстрочку сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Козак і партнери" , 3-ті особи Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", приватний нотаріус ЛМНО Куляк Ігора Ярославовича, приватного нотаріуса ЛМНО Дячук Олександра Анатолійовича про визнання припиненими договорів іпотеки - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити позивачам, що в разі виконання у встановлений строк вимог ухвали, визначених статтями 175 і 177 цього ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: Ю. В. Донченко