ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 396/1478/19

провадження № 22-ц/4809/835/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області у складі судді Русіної А.А. від 19 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів за минулий час, -

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 17.09.2005 року по 15.06.2011 року він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказав, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2013 року з нього стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою ОСОБА_7 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, відповідачка вдруге одружилася, в її новій сім`ї відносини між сином ОСОБА_8 та вітчимом не склалися, тому з ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 проживає з бабусею, його матір`ю ОСОБА_3 у селі Ганнівка Новоукраїнського району, та знаходиться на повному його утриманні, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2019 року в задоволенні зазначеного позову йому було відмовлено, однак постановою Кропивницького апеляційного суду від 10.06.2019 року рішення суду було скасовано та позовні вимоги задоволено, зменшено розмір аліментів, що стягуються на користь відповідачки з позивача на утримання дочки ОСОБА_9 , до досягнення нею повноліття в розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, припинивши стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що з листопада 2016 року відповідачка в утриманні та вихованні сина участі не бере, позивач просив стягнути з неї на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, щомісячно в розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також просив стягнути з неї аліменти за минулий час в розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_6 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в період з 01.11.2016 року по 01.06.2019 року.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.09.2019 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з неї аліментів на утримання сина скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог в цій частині відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 17.09.2005 року по 15.06.2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім продовжити стягнення по 1/4 частині всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення донькою ОСОБА_7 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочавши стягнення з 25 лютого 2013 року /а.с.16/.

На підставі рішення суду видано виконавчий лист 25.05.2013 року, який пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження /а.с.17,18/.

07.05.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області видано судовий наказ по справі №396/700/18 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який було скасовано ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2018 року та цією ж ухвалою у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 було відмовлено у зв`язку з наявним на виконанні виконавчого листа по цивільній справі №396/532/13-ц, який видано на підставі рішення суду 24.05.2013 року, яке вступило в законну силу /а.с.30-31/.

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, призначених судом на утримання неповнолітніх дітей шляхом припинення стягнення аліментів на одного з дітей, що проживає з боржником. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2019 року по цивільній справі №396/232/19 було відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог /а.с.40-44/. Однак постановою Кропивницького апеляційного суду від 10.06.2019 року рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2019 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, та зменшено розмір аліментів, що стягуються на користь відповідачки з позивача на утримання дочки ОСОБА_9 , до досягнення нею повноліття в розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, припинивши стягнення з позивача аліментів на сина ОСОБА_6 /а.с.36-39/.

Також судом встановлено, що син сторін - ОСОБА_6 проживає з рідною бабусею матір`ю позивача, що не заперечувалося відповідачем.

Згідно характеристики філії комунального закладу "Ганнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-центр позашкільної освіти" від 16.01.2019 року, зазначено, що ОСОБА_4 виховується у сім"ї бабусі і дідуся. Бабуся уважна до нього, цікавиться шкільним життям, відвідує батьківські збори, приходить на індивідуальні консультації /а.с.21/.

Як вбачається з довідки філії комунального закладу "Ганнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-центр позашкільної освіти" від 05.09.2019 року за №01-20/135 ОСОБА_4 дійсно навчається в філії КЗ «Ганнівська ЗШ І-ІІІ ступенів ЦПО» «Григорівська ЗШ» у 7 класі (прибув до школи 30 січня 2017 року) /а.с.25/.

Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 05.09.2019 року за №293 ОСОБА_4 , 2006 року народження дійсно проживає в АДРЕСА_1 з листопада 2016 року /а.с.23/.

Згідно довідки Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 05.09.2019 року, виданої ОСОБА_3 , до складу її сім"ї входять ОСОБА_11 , 1958р.н. - чоловік, ОСОБА_12 , 1982р.н. - син, ОСОБА_13 , 1987 р.н. - син, та ОСОБА_4 , 2006 року народження - онук, проживає без реєстрації /а.с.24/.

Батько хлопчика ОСОБА_2 проживає разом зі своєю новою дружиною в с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 10.09.2019 року /а.с.26/.

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Проте, суд першої інстанції встановивши те, що неповнолітня дитина проживає з матір`ю позивача, дійшов помилкового висновку наявність права у ОСОБА_2 на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , оскільки таке право має той з батьків з ким проживає дитина.

Посилання позивача на матеріальне утримання сина ОСОБА_6 за власний рахунок не підтверджується жодними доказами.

З огляду на вказане, не встановлено передбачених Законом підстав для стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 саме на користь ОСОБА_2 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні судом першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів за минулий час відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.07.2020 року.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник