Справа № 277/212/20
Номер рядка звіту 59
РІШЕННЯ

іменем України

"16" липня 2020 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Ємільчинської селищної ради Ємільчинського району Житомирської області, про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, терміном 60 календарних днів, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові вказав, що після смерті батька ОСОБА_2 постало питання про прийняття спадщини за законом, однак в приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу йому відмовили у зв`язку з пропущенням строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про наявність державного акту на право приватної власності на землю та не знав, що батько ОСОБА_2 був власником вказаних земельних ділянок. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи у відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування невизнання позову вказав, що твердження позивача про нібито незнання наявності у батька права власності на земельну ділянку є сумнівним так як спадкодавець помер 10 років тому і на протязі цього часу земельні ділянки, які йому належали, явно не пустували, а оброблялися певними суб`єктами господарювання (в тому числі агрофірмами - орендарями), на даних ділянках збиралась сільгосппродукція (врожаї) та отримувались певні доходи зацікавленими особами.

Окрім того зазначені ділянки знаходяться в межах земельних масивів, які постійно знаходяться в оренді та піддаються обробітку та використанню.

Пропущений строк може бути поновлений судом лише у разі його пропуску з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає водночас таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Водночас, позивачем не надано доказу на підтвердження наведених обставин та не надано пояснень, яким чином його «незнання» позбавило можливості своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини (земельних ділянок), адже він, як зацікавлена особа, об`єктивно мав можливість поцікавитись, дізнатись у сільській раді або у суб`єкта господарювання який займається обробітком земельних масивів на території Осівської сільської ради (Осівського старостинського округу) про наявність даних ділянок, однак цього не зробив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горбово, Ємільчинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 7), тобто вказаним документом підтверджуються родинні зв`язки між спадкодавцем та спадкоємцем.

Приватним нотаріусом Ємільчинського районного нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у позивача факту прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2020 № 142/02-31/39/20 (а.с. 13).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач посилалася на те, що він не знав про наявність державного акту на право приватної власності на землю та не знав, що батько ОСОБА_2 був власником вказаних земельних ділянок.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, позивач подав нотаріусу заяву від 07.03.2020 із порушенням вимог ч.2 ст.1269 ЦК України.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання про визначення ОСОБА_1 додаткового строку, суд виходить із того, що поважних причин, які б перешкоджали позивачу у шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не навів і доказів у підтвердження вказаного до суду не надав.

Крім того слід зазначити, що про порядок прийняття спадщини та встановлений законодавством строк для її прийняття позивачу було відомо, оскільки до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а вже 31.08.2010 державним нотаріусом Ємільчинської держнотконтори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 5, 6).

За вказаних обставин у позові слід відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,259,264,265,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Ємільчинської селищної ради Ємільчинського району Житомирської області, про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Повний текст рішення складено 24 липня 2020 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: Т. П. Прищепа