г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1828/20
Номер провадження 2/213/1401/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання - Шрам В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 19028,36 грн. та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 березня 2020 року о 15 год. 20 хвил. відповідач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - автомобілем «FIAT Liana», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Каткова в м. Кривому Розі, порушив п.2.3б, 13.1 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем «Citroen cactus», реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував позивач ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль останнього, 2018 року випуску, який він придбав за кошти, взяті у кредит в АТ «Ощадбанк», отримав механічні пошкодження.

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2020 відповідач ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

Автомобіль позивача було застраховано в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за договором добровільного страхування транспортного засобу, а тому він звернувся за відшкодуванням в цю страхову компанію. Оскільки страхова компанія оплачує тільки вартість відновлювального ремонту, який відшкодовується на підставі акту автотоварознавчого дослідження за мінусом франшизи та втрати товарної вартості, згідно з яким розмір матеріальних збитків складає 197071,63 грн., а страховою компанією позивачу відшкодовується тільки 178043,27 грн., то позивач і просить стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 19028,36 грн.

Крім того, вважає, що незаконними та винними діями відповідача позивачеві спричинена і моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях останнього. Зазначив, що він працює, його заробітна плата складає близько 15 000 грн., що для його сім`ї, яка складається з дружини та трьох малолітніх дітей, є суттєвою, а вартість придбаного автомобіля дуже великою. Він планував використовувався автомобіль в інтересах родини для поїздок на огороди, для поїздок до центру міста, поїздки з метою організації відпустки родини та інше, однак замість цього він продовжує щомісяця сплачувати кредит, отриманий на придбання автомобіля, у фіксованій сумі 8500 грн., сплачувати відсотки, комісію. Моральну шкоду він оцінює у 25 000 грн. і просить стягнути цю суму з відповідача.

Ухвалою від 25.05.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач надав заяву про розгляд вправи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

У такому випадку, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений у ст.16 ЦК України, зокрема, відшкодування майнової шкоди.

Згідно положень ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2020 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом ДТП, яке сталося 05.03.2020 о 15.20 годині на вул. Каткова в м. Кривому Розі, за участю автомобіля позивача у справі - ОСОБА_3 «Citroen cactus», реєстраційний № НОМЕР_2 , та автомобіля, яким керував відповідач ОСОБА_2 FIAT Liana», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та який порушив вимоги п.п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_2 був притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом частини шостої цієї статті, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки обставини ДТП, внаслідок якого було заподіяно збитки власнику автомобіля «Citroen cactus», д.н.з. № НОМЕР_2 , тобто позивачу у справі, що був учасником ДТП, а також наявність вини відповідача у скоєнні ДТП, встановлені, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Тому вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП є встановленою.

Право власності позивача ОСОБА_3 на автомобіль «Citroen cactus», реєстраційний № НОМЕР_2 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу від 19.06.2019 серія НОМЕР_3 /а.с.30/. Для придбання зазначеного автомобіля ОСОБА_3 05.07.2019 отримав кредит в ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 447 500 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості 04.07.2026 року, що підтверджується копією договору про споживчий кредит № 389/51 (на придбання транспортного засобу) /а.с.121/.

05.07.2019 року між ПрАт «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 862/19-Тз/Дп/02, згідно умов якого об`єктом страхування є транспортний засіб марки «Citroen cactus», реєстраційний № НОМЕР_2 . Цим договором визначено, що вигодонабувачем є ТВБВ № 10003/0389 Філії - Дніпропетровське ОУ АТ «Ощадбанк».

Відповідно до п.32.3 вищезазначеного Договору страхове відшкодування виплачується у розмірі прямого збитку, але не більше страхової суми, визначеної на відповідний період страхування цього договору, з вирахуванням відповідної франшизи, зазначеної у п.9 Договору (остання рівна 0%). Витрати на відновлювальний ремонт відшкодовуються на підставі акту автотоварознавчого дослідженнями.

Відповідач ОСОБА_2 власником автомобіля «FIAT Liana», реєстраційний номер НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована страховою компанією АТ «СК АРКС» на підставі полісу №АО/4197252 /а.с.31/.

Приписами ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП.

Згідно з ч.29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до звіту про матеріальний збиток № БО6032002-1 від 19.03.2020 вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля, становить 197071,63 грн. Ця сума складається з вартості відновлювального ремонту - 178043,27 грн. та суми втрати товарної вартості - 19028,36 грн. /а.с. 16-21/.

Позивач зазначив, що відновлювальний ремонт відбувається за рахунок страхових виплат, які надаються ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки відповідно до п.п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком не відшкодовується шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу, то вона підлягає відшкодуванню особою, яка визнана винною у скоєнні ДТП та заподіянні шкоди.

Оскільки вартість матеріального збитку більше суми відновлювального ремонту на 19028 грн. 36 коп., і вартість відновлювального ремонту відшкодовується страховою компанією, то суд вважає, що сума втрати товарної вартості автомобіля, підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Таке відшкодування відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Суд вважає, що у зв`язку з винними діями відповідача ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, позивачу, окрім матеріальної шкоди, заподіяно моральну шкоду. На думку суду, моральна шкода викликана тим, що сам факт дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням нового автомобіля, вже спричинив позивачу підвищене психологічне навантаження. Окрім того позивач був позбавлений можливості повсякденно використовувати автомобіль для потреб своєї родини, в якій троє неповнолітніх дітей, для здійснення подорожей, що змінило ритм його життя.

Разом з тим, незважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд, визначаючи розмір моральної шкоди, враховує, що зазначена ним сума 25000 грн. не доведена, і у даному випадку співрозмірною переживанням позивача буде сума в розмірі 2500 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд враховує, що позивач не просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, тому вважає, що стягнення судового збору з відповідача на користь позивача недоцільно, однак слід повернути позивачу 50 % сплаченого ним судового збору з державного бюджету України.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, сплатив судовий збір в загальній сумі 1681,00 грн., про що надав суду відповідні докази, а тому йому підлягає поверненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 10-13, 82, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, 19028 (дев`ятнадцять тисяч двадцять вісім) гривень 36 копійок, та на відшкодування моральної шкоди 2500 /дві тисячі п`ятсот/ гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, тобто 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, сплаченого ним за подання позову до суду згідно квитанції № 0.0..1 від 12.05.2020, на розрахунковий рахунок УК в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Казначейства України № UA0004023, , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Вступна та резолютивна частина рішення складена 28.07.2020.

Повне рішення складено 31.07.2020.

Суддя О.М. Нестеренко