Справа № 755/4032/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу № 755/4032/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач у березні 2019 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ј частину квартири АДРЕСА_1 та Ѕ частину гаражного боксу у ГБК «Сигнал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Будапешт (Республіка Угорщина) померла його мати ОСОБА_5 , після смерті якої лишилося спадкове майно: Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 та гаражний бокс у ГБК «Сигнал» за адресою АДРЕСА_2.

Позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги є він та його брат ОСОБА_2 , який 23.04.2018 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. на підставі якої було відкрито спадкову справу.

Вказує, що відповідач постійно проживав разом з матір`ю, за взаємною згодою ОСОБА_2 отримав свідоцтво про смерть їхньої матері, також у розпорядженні відповідача знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач стверджує, що не бажаючи ділити спадщину та маючи на меті перешкоджати йому в отриманні частки в спадковому майні, відповідач не надав нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим 28.11.2018 р. нотаріус видала йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадкове майно, тому змушений звернутись до суду з цим позовом.

З посиланням на норми частини 1 ст. 15, частин 1, 2 ст. 16, частини 1 ст. 182, частини 1 ст. 328, ст. 392, частини 1 ст. 1216, частини 1 ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1258, частини 1 ст. 1261, частини 1 ст. 1297 ЦК України, ст. 41 Конституції України позивач зазначає, що він прийняв спадщину, подав до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини та не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину і отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно.

Ухвалою суду від 19.03.2019 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків подову протягом семи днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 26, 27).

Ухвалою суду від 05.04.2019 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 35, 36).

Ухвалою суду від 06.05.2020 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів (а.с. 64, 65).

08.05.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що позов не містить доказів порушення прав позивача відповідачем, не містить обставин, які вказують на існування спору. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Позивач до нотаріуса подав спочатку заяву про відмову від прийняття спадщини, яку відізвав та подав заяву про прийняття спадщини, відповідно чого набув право на спадщину і в цьому йому ніхто не перешкоджав. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Суду не надано доказів відмови нотаріуса у прийнятті від позивача правовстановлюючих документів, відповідно положень пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У разі відмови нотаріуса прийняти правовстановлюючі документи на спадкове майно та відмови в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса (а.с. 69).

Ухвалою суду від 27.06.2019 року клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі задоволено частково. Провадження у справі було зупинене до набрання законної сили судового рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/14641/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражного боксу (а.с. 114, 115).

Ухвалою суду від 21.01.2020 року провадження у справі поновлено (а.с. 120).

Ухвалою суду від 24.04.2020 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частки спадкового майна та виплати грошової компенсації відмовлено (а.с. 163-165).

Ухвалою суду від 24.02.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі (а.с. 159, 160).

Ухвалою суду від 24.02.2020 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів (а.с. 161, 162).

Ухвалою суду від 24.02.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 157).

Ухвалою суду від 11.06.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі відмовлено (а.с. 231, 232).

Ухвалою суду від 11.06.2020 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 витребувані докази (а.с. 233, 234).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, посилаючись на недоведеність та безпідставність позову.

Відповідач додатково пояснив, що позивач шляхом обману отримав увесь спадок після смерті їхнього батька, мати знаходилась на його (відповідача) утриманні, з позивачем була домовленість, що спадщина матері залишиться йому, однак свого слова позивач не дотримався.

Представник відповідача пояснила, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі. Позивач не є власником майна про визнання права на яке подано позов, тому зверненням до суду з вимогами про визнання права власності на дане майно в порядку ст. 392 ЦК України не наділений. Визнання права на Ѕ частину гаражного боксу, площа якого 16 кв.м., не відповідає нормам закону з тих підстав, що річ є неподільною та користуватись Ѕ частиною гаражу без втрати його цільового призначення технічно неможливо, позивач не звертався до суду з вимогою про присудження йому компенсації Ѕ вартості гаражного боксу, тому з цих підстав в позові також слід відмовити. Позов подано за відсутності спору з відповідачем, не залучено у справу належного відповідача. Спір у даній справі підлягає зупиненню, так як в суді розглядаються справи за позовом ОСОБА_2 , предметом якого є спадкове майно. Позивачем не надано доказів ні суду ні нотаріусу неможливості отримати документи у встановленому законом порядку, не надано інформації про відмову у наданні відповідними органами документів, не надано доказів відмови нотаріуса у прийнятті від позивача правовстановлюючих документів. Позивач має можливість звернутися за дублікатами правовстановлюючих документів спадкодавці, як її спадкоємець до нотаріальних органів чи до посадової особи органу місцевого самоврядування. Позов подано лише до частини прав, що належали спадкодавцеві, у той час до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що увійшли до складу спадщини, тому позивач має на меті уникнути прийняття зобов`язань по спадщині, а саме по відшкодуванню витрат відповідача ОСОБА_2 понесених при похованні спадкодавця (ст. 1232 ЦК) по погашенню обов`язків спадкодавці за рахунок вартості спадкового майна (ст. 1216, 1218 ЦК).

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 10.04.2018 р., матір`ю позивача ОСОБА_4 є ОСОБА_5 (а.с. 81 зв.-86, 90).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Будапешті (а.с. 79).

Спадкова справа № 7/2018 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 була відкрита Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Наталією Миколаївною (а.с. 73-100).

Позивач 10.04.2018 р. приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. подавав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 на користь її сина - відповідача ОСОБА_2 (а.с. 74).

23.04.2018 року позивач подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. заяву якою відкликав вищевказану заяву та зазначив, що приймає спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 90 зв.).

Нормою частини 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно положень частини 6 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Заява позивачем про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини та про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 була подана у межах шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто у визначений законом строк, у зв`язку з чим вважається, що позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавця ОСОБА_5 , відповідно положень ст. 1261 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач 26.11.2018 року звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яким є: Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 та гаражний бокс в ГБК « Сигнал » за адресою АДРЕСА_2, при цьому в заяві зазначив, що документи на майно знаходяться в ОСОБА_2 (а.с. 93).

28.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на гаражний бокс в ГБК «Сигнал» за адресою: АДРЕСА_2 , та Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на гаражний бокс та квартиру (а.с. 95 зв.).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1995 року, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією, власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях являються ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 181).

Відповідно договору купівлі-продажу боксу-гаража від 22.09.1994 року, ОСОБА_5 є власником боксу-гаража АДРЕСА_2 який знаходиться у кооперативі по будівництву і експлуатації індивідуальних гаражів Дніпровського району м. Києва «Сигнал » по АДРЕСА_2 (а.с. 134).

За інформаційними довідками Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.03.2020 р. № 062/14-3227 (И-2020) та від 30.06.2020 р. № 062/14-6622 (И-2020), квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.12.1995 р.; гаражний бокс АДРЕСА_2 в ГБК «Сигнал», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.09.1994 року № 364 (а.с. 179, 236).

Як убачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 156185991 від 13.02.2019 року, відомості про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 відсутні (а.с. 8).

Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

З урахуванням наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач, відповідно положень ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , проте через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити спадщину у визначеному законом порядку.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що він не є належним відповідачем, оскільки сторони по справі належать до кола спадкоємців ОСОБА_5 , подавали заяви про прийняття спадщини та за повідомленням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. від 10.06.2019 р. позивач та відповідач прийняли спадщину, інші спадкоємці в рамках спадкової справи відсутні (а.с. 100 зв.).

У заяві про прийняття спадщини від 26.11.2018 р. позивач зазначав про те, що документи, необхідні для видачі свідоцтв про право на спадщину, знаходяться у відповідача (а.с. 93).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. листом від 26.11.2018 р. за № 184/02-14 зверталась до ОСОБА_2 з повідомленням про надходження заяви від ОСОБА_4 від 26.11.2018 р. про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пропозицією подати правовстановлюючі документи на майно, що належить спадкодавцю, для оформлення свідоцтва про право на спадщину.

Відповідач отримав вищевказаний лист приватного нотаріуса 26.11.2018 р., що підтверджується його розпискою (а.с. 95), при цьому документів нотаріусу не надав та про їх втрату або відсутність не заявляв.

З приводу спадкового майна між сторонами наявний спір, що підтверджується поясненнями учасників справи та матеріалами справи, зокрема з пояснень сторони відповідача, в провадженні Великобагачанського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа № 754/14463/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувають цивільна справа № 755/11/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_7 про визнання недійним договору купівлі-продажу гаража в частині покупця та цивільна справа № 755/4190/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення права власності в порядку спадкування та поділ спадкового майна.

Відповідно частини 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До спірних правовідносин норма ст. 392 ЦК України щодо визнання права власності, яка серед іншого зазначена у позові, застосована бути не може, оскільки у даному випадку у позивача право власності на спірне майно виникає в порядку спадкування, що передбачено книгою шостою спадкове право ЦК України.

Не заслуговують на увагу пояснення представника відповідача як на підставу для відмови в позові, посилання на те, що позивач не був позбавлений можливості отримати дублікати правовстановлюючих документів спадкодавці, як спадкоємець, в нотаріальних органах чи в посадової особи органу місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Відповідно положень ст. 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п`ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання.

Разом з тим, ст. 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого.

Дублікат документу видається у разі втрати оригіналу особі на чиє ім`я складений документ. Як зазначено вище, свідоцтво про право власності на житло від 15.12.1995 року видане на ім`я спадкодавці ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу боксу-гаражу від 22.09.1994 року укладався між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Отже, на ім`я позивача свідоцтво про право власності на спірне житло не видавалось, позивач також не є стороною правочину стосовно спірного гаража, відносно позивача нотаріус не вчиняв нотаріальних дій, а тому правові підстави для видачі ОСОБА_4 дублікатів вказаних документів відсутні, до того ж наведеною ст. 8 Закону України «Про нотаріат» передбачена видача спадкоємцям саме довідок про вчинені нотаріальні дії, проте довідки та копії документів не є рівнозначними дублікатам документів.

Згідно положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, серед іншого відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом.

До спірних правовідносин не може бути застосований правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11.09.2019 року у справі № 521/13103/16-ц на який посилається представник відповідача, оскільки предметом розгляду у тій справі було оскарження постанови приватного нотаріуса про відмову у видачі дублікату довіреності особою, на ім`я якої було видано довіреність. Разом з тим, судом касаційної інстанції було встановлено правомірність дій приватного нотаріуса стосовно відмови у видачі дублікату такої довіреності особі, відносно якої нотаріус не вчиняла нотаріальної дії та не встановлювала її особу.

Також безпідставні посилання представника відповідача на постанову Верховного суду від 18.12.2019 р. у справі № 522/1029/18, у якій вирішувався спір про визнання права власності на об`єкт інвестування нерухомого майна, та постанову Верховного Суду від 25.05.2016 р. у справі № 6-692цс16 у спорі щодо поділу спадщини, оскільки вони відмінні від даного спору та регулюються різними нормами матеріального права.

Положення ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачають, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За викладених обставин позов знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ј частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину гаражного боксу АДРЕСА_2 у Гаражно-будівельному кооперативі «Сигнал», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки через ненадання відповідачем нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно частини 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 9 605 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1270, 1273, 1296, 1297 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на ј частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину гаражного боксу АДРЕСА_2 у Гаражно-будівельному кооперативі «Сигнал», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 9 605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 28 липня 2020 р.

Суддя Л.М.Виниченко