Справа № 182/8803/19
Провадження № 2/0182/308/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.07.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , який проживав разом з нею в будинку АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 48/100 частин будинку з надвірними спорудами, загальною площею 58.2 кв.м., житловою площею 37.1 кв.м. (коридору 2-1, площею- 5.9 кв.м., кухні 2-2 - 8.7 кв.м., сан.вузлу 2-5 - 6.5 кв.м., житлової кімнати 2-3 -28.5 кв.м., житлової кімнати 2-4 - 8.6 кв.м., літної кухні «Е» - 5.0 кв.м., сараю «Ж» - 7.0 кв.м., вбиральні «В»), по АДРЕСА_1 ; з вкладів «Стандарт» ПАТ КБ «Приватбанк» (договір № SAMDNWFD201 від 11.01.2017 року та №SAMDNWFD201 від 05.08.2017 року), яке належало її чоловіку ОСОБА_4 на праві власності. Спадкоємцем за законом першої черги є вона одна як дружина, оскільки інших спадкоємців у чоловіка немає. У встановлений законом строк вона звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , але державний нотаріус Ткачова Л.П. відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності на вищевказане майно, пославшись на те, що в неї немає правовстановлюючих документів на спадкове майно. За життя чоловік ОСОБА_3 продав 52/100 частини будинку гр. ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу про держану реєстрацію прав від 22.11.2012 року та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, яка фактично і проживає в другій половині будинку. Але БТІ надає відомості, що реєстрація права власності на 52/100 частини будинку відсутні за гр. ОСОБА_2 і 48/100 частини будинку за її чоловіком, що є фактичною помилкою, так як є документи, які підтверджують купівлю і реєстрацію 52/100 частини будинку за гр. ОСОБА_2 . В договорі дарування ННО 410412, виданому державним нотаріусом Костомаровою Ю.С., зроблено помилку в прізвищі та імені її чоловіка ОСОБА_3 , бо правильно - ОСОБА_3 (в технічному паспорті, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, договір дарування на від 18 січня 1996 року, виданий першою Державною нотаріальною конторою Чубенко І.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2-108 та реєстраційному надписі правовстановлюючого документу і відповіді начальника Нікопольського МБТІ завідувачу Нікопольської державної нотаріальної контори помилково вказано ім`я її чоловіка ОСОБА_5 а правильно ОСОБА_5 ). Вона неодноразово зверталась до нотаріальних контор, БТІ та в реєстраційну службу, щоб виправили помилку, але з нею ніхто розмовляти не хотів і відповідали, щоб вона йшла до суду.За таких обставин й звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.73). Представник відповідача та третя особа проти задоволення позову не заперечували (а.с.68, 74).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки по справі ОСОБА_3 (а.с.4, 65-66). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 48/100 частин будинку з надвірними спорудами, загальною площею 58.2 кв.м., житловою площею 37.1 кв.м. (коридору 2-1, площею- 5.9 кв.м., кухні 2-2 - 8.7 кв.м., сан.вузлу 2-5 - 6.5 кв.м., житлової кімнати 2-3 -28.5 кв.м., житлової кімнати 2-4 - 8.6 кв.м., літної кухні «Е» - 5.0 кв.м., сараю «Ж» - 7.0 кв.м., вбиральні «В»), по АДРЕСА_1 (а.с.7-8, 11-12); з вкладів «Стандарт» ПАТ КБ «Приватбанк» (договір №SAMDNWFD201 від 11.01.2017 року та № SAMDNWFD201 від 05.08.2017 року) (а.с.13-16), яке належало спакдкодавцеві ОСОБА_4 на праві власності. Спадкоємцем за законом першої черги є позивачка по справі як дружина (а.с.19). У встановлений законом строк позивачка звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , але отримала відмову у видачі свідоцтва про право власності на вищевказане майно через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.5). За життя спадкодавець ОСОБА_3 продав 52/100 частини будинку гр. ОСОБА_2 (а.с.8-10). Але в БТІ відомості щодо реєстрації права власності на 48/100 частин будинку за спадкодавцем ОСОБА_3 відсутні (а.с.62). Хоча відомості про реєстрацію 52/100 частини будинку за ОСОБА_2 в наявності (а.с.62). Однак, в договорі дарування ННО 410412, виданому державним нотаріусом Костомаровою Ю.С., зроблено помилку в прізвищі та імені спадкодавця і зазначено: ОСОБА_3 , хоча правильно: ОСОБА_3 (в технічному паспорті, витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, договорі дарування на від 18 січня 1996 року, виданого першою Державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-108 та реєстраційному написі правовстановлюючого документу і відповіді начальника Нікопольського МБТІ завідувачу Нікопольської державної нотаріальної контори помилково вказано ім`я спадкодавця ОСОБА_5 , хоча правильно ОСОБА_5 ). Позивачка неодноразово зверталась до нотаріальних контор, БТІ та в реєстраційну службу, щоб виправити помилку, однак, її перенаправляли до суду.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного проваджений.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі же охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч.3 ст.1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному Законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та встановлення факту належності правовстановлюючих документів- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 48/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (що складається з: коридору 2-1, площею 5,9 кв.м.; кухні 2-2 - 8,7 кв.м.; сан.вузлу 2-5 6,5 кв.м.; житлової кімнати 2-3 28,5 кв.м.; житлової кімнати 2-4- 8,6 кв.м.; літної кухні «Е» - 5.0 кв.м.; сараю «Ж» - 7.0 кв.м.; вбиральні «В», загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м.), в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на банківські вклади «Стандарт» ПАТ КБ «Приватбанк» (договір № SAMDNWFD201 від 11.01.2017 року та № SAMDNWFD201 від 05.08.2017 року), в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати факт належності ОСОБА_3 договору дарування НОМЕР_1 , посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської Державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.Н. 06.09.1993 року і зареєстрованого у реєстрі за № 1-4067 (де прізвище та ім`я спадкодавця зазначено як ОСОБА_6 ), технічного паспорту на житловий будинок (де ім`я спадкодавця зазначено як ОСОБА_5 ), витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (де зазначено ім`я спадкодавця як ОСОБА_5 ), договору дарування від 18.01.1996 року, виданого першою Державною нотаріальною конторою Чубенко І.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-108 (де в реєстраційному написі правовстановлюючого документу зазначено ім`я спадкодавця як ОСОБА_5 ).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал