ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 липня 2020 року

м. Харків

справа № 638/19354/18

провадження № 22-ц/818/518/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Яцини В.Б., Хорошевського О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач : ОСОБА_2 ;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 8 травня 2019 року, постановлене суддею Рибальченко Л.М., в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 8 185,00 грн. збитків у розмірі вартості відновлювального ремонту квартири, моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також понесені судові витрати у розмірі вартості проведення оцінки матеріального збитку майна, що здійснене ТОВ «Промексперт» в сумі 1 500 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн., а загалом 15 389,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником 1-кімнатної квартири АДРЕСА_1 . 14 липня АДРЕСА_2 квартирі АДРЕСА_3 , що розташована безпосередньо під її АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 є відповідач - ОСОБА_2 . Приблизно о 14-00 годині із квартири АДРЕСА_3 через стелю були просвердлені отвори у підлозі квартири позивача. Після виклику нею поліції свердлувальні роботи були припинені. Всього у підлозі залишилося 5 наскрізних отворів діаметром 5 мм кожен. Даний факт зафіксовано актом обстеження дільниці № 2 КП «Житлокомунсервіс» від 23 липня 2018 року. В результаті таких дій відповідача в квартирі позивача було пошкоджено підлогу та лінолеум, який потребує заміни. Вимоги до відповідача щодо врегулювання спору в добровільному порядку та відшкодування завданої шкоди були залишені без відповіді та без задоволення. Вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_6 46 згідно звіту ТОВ «Промексперт» станом на 09.11.2018 року становить 8185,00 грн. Посилаючись на ст. 22, 383, 1166 , 1167 ЦК України відповідач просить стягнути з відповідача вартість відновлюваного ремонту та моральну шкоду, а також витрати на проведення оцінки матеріальних збитків та сплати судового збору.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 8 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду від 07.12.2019 року вирішено питання щодо судових витрат. Судові витрати залишено за позивачем ОСОБА_1 .

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи і порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилалася на те, що в порушення вимог ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження від 07.03.2019 року та вимог ч. 5 ст. 178 ЦПК України відповідач не надсилав на адресу позивача копію відзиву на позов. Зазначає, що приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції вказував, що акт обстеження від 23.07.2018 року квартири № 46 проведений посадовими особами КП «Жилкомсервіс» та акт обстеження зазначеної квартири, що здійснене оцінщиком ТОВ «Промексперт» ОСОБА_3 від 09.11.2018 року не є належним та допустимими доказами того, що шкоду заподіяно саме відповідачем по справі, проте не погоджується з таким висновком суду. Вважає, що фахівцем в галузі оцінки майна та завданих майну збитків зроблений однозначний висновок: підлога у квартирі позивача пошкоджена з квартири відповідача. Вказує на те, що позивач не має такої можливості і не повинен встановлювати, чи відповідач особисто здійснював свердлувальні роботи, чи такі роботи виконувались з його дозволу або за його дорученням. Звертає увагу на те, що 14.07.2018 року подала заявку на обстеження квартири, однак через зайнятість працівників КП «Жилкомсервіс» прибули на обстеження лише 23.07.2018 року та безвідповідально підійшли до виконання своїх обов`язків, безграмотно склавши акт. Наголошує, що з наявних доказів у справі чітко вбачається, що 14.07.2018 року з квартири відповідача було посвердлено 5 отворів у підлозі позивача, чим завдано збитку майну квартири.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 20.01.2005 року, реєстраційний номер № 1-05-242570, яке видано виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_7 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.08.2018 року.(а.с.36).

Відповідно до акту обстеження від 23 липня 2018 року квартири АДРЕСА_1 проведеного начальником дільниці №2 КП «Жилкомсервіс» Ухань В.А. та майстром зазначеної дільниці ОСОБА_4 на момент обстеження в квартирі АДРЕСА_8 в коридорі та житловій кімнаті маються отвори у підлозі в кількості 5 штук діаметром 5 мм. Зі слів заявника мешканець АДРЕСА_9 квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_10 скрізні отвори у підлозі позивача (а.с.7).

Згідно звіту ТОВ «Промексперт» станом на 09.11.2018 року вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_11 становить 8 185,00 грн.

Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_11 , що здійснене оцінщиком ТОВ «Промексперт» ОСОБА_5 09.11.2018 р., зроблено наступні висновки: маються пошкодження внутрішнього оздоблення покриття підлоги житлової кімнати квартири АДРЕСА_8 , пошкодження викликані наскрізними отворами просвердленими зі АДРЕСА_3 , що знаходиться на 2 поверсі (по характеру вздуття). Відповідно до акту КП «Жилкомсервіс», пошкодження викликані внаслідок свердління отворів з боку квартири АДРЕСА_3 (а.с.21).

Відповідно до ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК Українирозмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достовірність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість,д остовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам вцілому, так і кожному доказу (груп іоднотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу(групи доказів).

Як на підтвердження факту заподіяння шкоди майну позивача саме відповідачем посилається на акт обстеження від 23 липня 2018 року квартири АДРЕСА_11 , проведений посадовими особами КП «Жилкомсервіс» та акт обстеження зазначеної квартири, що здійснене оцінщиком ТОВ «Промексперт» ОСОБА_5 від 09.11.2018 р.

Дослідивши надані позивачем вищезазначені письмові докази, колегія суддів вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми фактичними даними, якими встановлений факт заподіяння шкоди майну позивача.

Відповідачем не надані до суду першої та апеляційної інстанції будь-які докази, що спростовують його вину у заподіянні шкоди майну позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на те, що факт заподіяння шкоди відповідачем встановлено посадовими особами КП «Жилкомсервіс» зі слів саме заявника.

Між тим, із акту обстеження, складеного оцінщиком ОСОБА_5 вбачається, що висновку про те, що пошкодження викликані наскрізними отворами, просвердленими зі сторони стелі квартири АДРЕСА_3 , оцінщик дійшов за характером здуття.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки встановлено факт заподіяння шкоди майну позивача, причину та розмір завданої шкоди майну останнього, врахувавши, що ОСОБА_2 не довів відсутність своєї вини у завданні шкоди, є підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди в розмірі 7 704 грн., тобто без врахування ПДВ, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ремонтні роботи будуть виконані платником ПДВ.

Доказів на спростування розміру майнової шкоди відповідачем до суду не надано.

Частинами 1 - 3 статті 23 ЦК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що неправомірні дії відповідача призвели до душевних страждань та стану постійного стресу, порушення нормальних (звичних) умов проживання, порушило комфортне проживання у квартирі. Розмір спричиненої моральної шкоди оцінювала у 5000 грн.

За таких обставин, виходячи з вимог розумності і справедливості, судова колегія визначає моральну шкоду в розмірі 2000 грн., яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, позовні вимоги ОСОБА_1 частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 8 травня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 7 704 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а всього 9704 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги 1110,54 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина