Справа № 461/6129/16-ц
Провадження № 6/461/62/20
У Х В А Л А

іменем України

13.07.2020 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву представника АТ «УКРСИББАНК» Івасенко С.М. про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «УКРСИББАНК» Івасенко С.М. звернулася до суду із заявою, в якій просить замінити Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на правонаступника - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області (79000, м.Львів, пл. Шашкевича, 1, ) у справі №461/6129/16-ц.

В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що 17.10.2019 року Верховний Суд касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнив.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 лютого 2017 року скасувано.

Визнав неправомірною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 вересня 2016 року.

Стягнув з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1 600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

16.03.2020 року АТ «УКРСИББАНК» отримало виконавчий документ та

23.03.2020 року скерувало його на виконання до Головного управління казначейської

служби у Львівській області на виконання.

17.04.2020 року АТ «УКРСИББАНК» отримало відповідь про те, що Головного управління казначейської служби у Львівській області повертає виконавчий лист без виконання, оскільки боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства у зв`язку з його реорганізацією.

Таким чином, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області () є правонаступником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

АТ «УКРСИББАНК» вважає, що саме за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області (79000, м.Львів, пл. Шашкевича, 1, ) має бути відшкодовано АТ «УКРСИББАНК» судовий збір у розмірі 1600,00 грн., сплачений за подання касаційної скарги у цій справі.

Просить заяву задоволити.

Представник «УКРСИББАНК» Івасенко С.М. в судове засідання не з`явилася, згідно заяви, просить суд проводити розгляд справи без її участі.

Представники Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладень чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Таким чином, учасники справи належним чином повідомлялися про розгляд справи, відповідно до ст.ст.128, 129 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи без їх участі не надійшло.

Частиною 3 статті 442 ЦПК України передбачено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Тому суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку.

Встановлено, що 17.10.2019 року Верховний Суд касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнив.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 лютого 2017 року скасувано.

Визнав неправомірною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 вересня 2016 року.

Стягнув з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1 600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

16.03.2020 року АТ «УКРСИББАНК» отримало виконавчий документ та

23.03.2020 року скерувало його на виконання до Головного управління казначейської

служби у Львівській області на виконання.

17.04.2020 року АТ «УКРСИББАНК» отримало відповідь про те, що Головного управління казначейської служби у Львівській області повертає виконавчий лист без виконання, оскільки боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства у зв`язку з його реорганізацією.

Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області () є правонаступником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст.442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.18, 128, 129, 247, 260, 351-355, 442 ЦПК України, ст.ст.202, 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника АТ «УКРСИББАНК» Івасенко С.М. про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником, - задоволити.

ЗамінитиВідділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на правонаступника - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області (79000, м.Львів, пл. Шашкевича, 1, ) у справі №461/6129/16-ц.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текс ухвали виготовлено 13.07.2020 р.

Суддя В.Ф. Романюк