№ провадження 2/646/882/2020
Справа № 646/133/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Славгородської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь у рахунок відшкодування завданих збитків в порядку регресу у сумі 510 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 6534,80 грн.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 23.06.2017 в м.Харкові по проспекту Московському, 2/2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Juke державний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля Nissan X-Trail державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Nissan X-Trail, що підтверджується Європротоколом від 23.06.2017 та актом огляду транспортного засобу. Згідно з Європротоколом водій ОСОБА_2 визнала себе винною у порушенні Правил дорожнього руху.

Відповідно до рахунку-фактури № від 24.06.2017 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan X-Trail реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 6227,90 грн.

Між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 15.02.2017, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобіля Nissan X-Trail державний номер НОМЕР_2 .

За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 ПрАТ «СК «ВУСО» на виконання вимог за договором добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 15.02.2017 виплатило 14.07.2017 суму страхового відшкодування у розмірі 6227,90 грн.

Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № НОМЕР_3 в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» з вирахуванням, передбаченої полісом франшизи у сумі 510 грн.

Право регресної вимоги у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 14.07.2017.

18.04.2018 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір №18/04/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданий первісному кредитору по договорам страхування згідно переліку, наведено у Додатку №1 до Договору. В тому числі позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків за договором добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 15.02.2017.

28.02.2019 відповідачем до суду було надано відзив на позов, який її же заявою від 05.03.2019 просила вважати не дійсним та прийняти відзив на позов в новій редакції. Відповідач просила суд закрити подальше провадження по справі за відсутністю предмету спору між сторонами, віднести на рахунок ФОП ОСОБА_4 понесені нею під час безпідставного звернення до суду для вирішення неіснуючого спору судові витрати.

Відповідач не заперечувала проти вимоги позивача в частині сплати грошової суми 510 грн та сплатила її в добровільному порядку як тільки дізналася про існуючу заборгованість, тому просила провадження у справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. Відповідач не заперечує своєї вини у виникненні ДТП 26.06.2017. Про наявність заборгованості перед ПрАТ «СК «ВУСО» у сумі 510 грн та відступлення ним права вимоги іншій особі вона вперше дізналася з надісланої копії позову. Вимогу про сплату заборгованості на її адресу позивач їй не направляв, належних доказів які б це спростували не надав.

Відповідач вважає, що судові витрати більш ніж в десять разів перевищують ціну позову, зроблені за надуманими мотивами, з метою необґрунтованого збагачення.

Також відповідач просила віднести на рахунок позивача ФОП ОСОБА_4 понесені відповідачем витрати по оплаті правничої допомоги з надання усної юридичної консультації та складання відзиву в розмірі 700 грн та послуг пошти в розмірі 60 грн.

12.03.2019 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що сплата за вимогою в сумі 510 грн була здійснена відповідачем вже після звернення позивача з позовом до суду. Просили стягнути з відповідача судові витрати у загальній сумі 7303,20 грн.

28.01.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у відсутності позивача та його представника.

Відповідач у судовому засіданні просила закрити провадження у справі, проти стягнення з неї витрат на правничу допомогу заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

23.06.2017 в м.Харкові по пр.Московському, 2/2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Juke державний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля Nissan X-Trail державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . На місці дорожньо-транспортної пригоди її учасниками було складено Європротокол від 23.06.2017 та акт огляду транспортного засобу від 23.06.2017 (а.с.21). Згідно з Європротоколом водій ОСОБА_2 визнала себе винною у порушенні Правил дорожнього руху.

На дату дорожньо-транспортної пригоди діяв укладений між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 договір добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 15.02.2017, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобіля Nissan X-Trail державний номер НОМЕР_2 (а.с.14-15).

ОСОБА_3 , який є власником автомобіля Nissan X-Trail державний номер НОМЕР_2 (а.с.19), пошкодженого внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23.06.2017 на пр.Московському, 2/2 в місті Харкові (а.с.16-17).

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за полісом № НОМЕР_3 в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»(а.с.15), тому ОСОБА_2 повідомила ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про настання страхового випадку (а.с.20). Франшиза за договором складає 510 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № від 24.06.2017 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan X-Trail реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 6227,90 грн (а.с.22).

Як вбачається зі страхового акту №5852-02 від 14.07.2017 до договору добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 15.02.2017 ПрАТ «СК «ВУСО» прийнято рішення сплатити ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 6227,90 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» 14.07.2017 згідно платіжного доручення №15172 була здійснена виплата страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_3 в розмірі 6227,90 грн, на підставі страхового акту № 5852-02 від 14.07.2017.

18.04.2018 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір №18/04/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданий первісному кредитору по договорам страхування згідно переліку, наведено у Додатку №1 до Договору. В тому числі позивач отримав право вимоги на отримання відшкодування у порядку регресу збитків за страховим актом №5852-02 від 14.07.2017 з ОСОБА_2 в сумі 510 грн. Перелік боржників міститься у Додатку №1 до Договору, зокрема в п.7 зазначено відповідача ОСОБА_2 за страховим актом №5852-02 від 14.07.2017 у сумі 510 грн. Виконання умов Договору новим кредитором, що має наслідком з 24.04.2018 перехід права вимоги за всіма договорами, зазначеними в п.2.2 договору та Додатку №1 до Договору, підтверджується підписами сторін під актом прийому-передачі права вимоги згідно Договору датованого 22.04.2018 (а.с.9-13).

Позивачем надана регресна вимога №5852-02 без дати без номера на ім`я ОСОБА_2 , яку нібито було направлено на адресу останньої (а.с.24). Проте суду не надано доказів направлення та отримання даної вимоги, що позбавляє можливості встановити, що ОСОБА_2 була повідомлена про її обов`язок сплатити на користь позивача франшизу у розмірі 510 грн.

Відповідачем 02.03.2019 сплачено на користь позивача на виконання вимоги у справі 646/133/19 510 грн, що підтверджується чеком №0006 від 02.03.2019 (а.с.48). Погашення боргу у сумі 510 грн не заперечується і представником позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору між сторонами у справі, що має наслідком закриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 04.01.2019 (а.с.1). Оскільки відповідачем задоволено вимоги позивача після предявлення позову, то зазначена сума судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі.

Крім того, представником позивача заявлено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6534,80 грн. На підтвердження понесених витрат відповідачем подано: копію договору №010 про надання правової (правничої) допомоги від 16.07.2018, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко Войтюк та партнери», копію додаткової угоди №1 (акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги) від 03.01.2019, копію довідки №010/07/16 від 03.01.2019 та копію квитанцію до прибуткового касового ордеру №010/07/16 від 03.01.2019 (а.с.25-27) .

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При цьому суд зауважує, що квитанція до прибуткового касового ордера №010/07/16 від 03.01.2019 надана суду в копії. В усіх документах, наданих позивачем на підтвердження надання правничої допомоги відсутнє посилання на надання послуг з конкретної справи, що стосується відповідача ОСОБА_2 . У додатковій угоді у переліку наданих послуг позивачем нарахована плата за представництво інтересів у суді, хоча на момент 03.01.2019 такі послуги надані не були.

Отже позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, та їх розміру, в даній справі, а тому судом не вбачається підстав для їх стягнення з відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідач просила віднести на рахунок позивача ФОП ОСОБА_4 понесені відповідачем витрати по оплаті правничої допомоги з надання усної юридичної консультації та складання відзиву в розмірі 700 грн та послуг пошти в розмірі 60 грн.

Судом не встановлено передбачених законом підстав для відшкодування їй витрат на правничу допомогу, не доведено необґрунтованості дій позивача, так само не надано доказів на підтвердження того, що відповідач зазнала такі витрати (договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 137, 141, 255, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом фізичної особипідприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами у справі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: В.А.Єжов