Постанова

Іменем України

22 липня 2020 року

м. Київ

справа №363/896/14

провадження №61-4697св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Ящук Т. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Дузь Юлія Миколаївна ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог, судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

1. У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

2. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області

від 10 квітня 2014 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Радянського районного управління юстиції у м. Києві 15 вересня 2001 року, актовий запис № 398.

3. ОСОБА_2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

4. Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Змінено рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 квітня

2014 року. Виключено з мотивувальної частини рішення висновки суду про встановлення, що сторони у справі не проживають разом, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства більше п`яти років. В іншій частині рішення залишено без змін.

Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції

5. Представник ОСОБА_1 - адвокат Дузь Ю. М., подала заяву про ухвалення додаткового рішення.

6. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви Дузь Ю. М. , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі.

7. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що в силу положень частин першої та третьої статті 270 ЦПК України додаткове рішення може бути ухвалене лише в тому самому складі суду, який ухвалив рішення. Проте, через відставку судді апеляційного суду Українець Л. Д. неможливо сформувати належний склад суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі, поданій у березні 2020 року,

ОСОБА_1 просить скасувати прийняту ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Доводи касаційної скарги зводяться до порушення апеляційний судом норм процесуального права. Ухвала апеляційного суду порушує права заявника на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом гарантоване статтею 55 Конституції України.

Доводи інших учасників справи

10. Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

11. Ухвалою Верховного Суду 16 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, у малозначній справі відкрито касаційне провадження у справі з посиланням на те, що доводи касаційної скарги дають підстави для відкриття касаційного провадження, так як порушене заявником питання стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справу витребувано з суду першої інстанції.

12. Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

13. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

14. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

15. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

16. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

17. Частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

18. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

19. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

20. Положеннями частин першої та третьої статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

21. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

22. Звертаючись з заявою про про ухвалення додаткового рішення суду представник ОСОБА_1 - Дузь Ю. М . , просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи апеляційним судом, на загальну суму 28 250 грн.

23. Відмовляючи в задоволенні наведеної заяви, суд апеляційної інстанції посилався на неможливість сформування складу колегії суддів, який ухвалив рішення по суті.

24. Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

25. Частина одинадцята статті 33 ЦПК України встановлює, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

26. 30 вересня 2016 року набули чинності закони України від 2 червня

2016 року № 1401-VIII та № 1402-VIII, відповідно «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та «Про судоустрій і статус суддів».

27. Законом України № 1401-VIII статтю 126 Конституції України викладено у новій редакції, зокрема пунктом 4 частини шостої визначено, що подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням є підставою для звільнення судді. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 131 у редакції цього Закону рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя.

28. За частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1401-VIII з дня набрання чинності цим Законом призначення, припинення повноважень та звільнення суддів здійснюється відповідно до Конституції України з урахуванням внесених цим Законом змін.

29. Постанова Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, прийнята за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 була ухвалена колегією суддів в складі судді-доповідача Шебуєвої В. А., суддів Оніщука М. І. та Українець Л. Д.

30. На момент надходження справи до апеляційного суду 04 лютого

2019 року суддя Українець Л. Д. є суддею у відставці.

31. Частиною третьою статті 34 ЦПК України встановлено, що перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснюється колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.

32. Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ (частина перша статті 33 ЦПК України).

33. За приписами частин другої та третьої статті 33 ЦПК України справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

34. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

35. Відповідно до частин восьмої та девятої статті 33 ЦПК України для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів строком на один рік.

36. Якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.

37. Якщо змінити суддю, який вибув, з числа резервних суддів неможливо, його заміна здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

38. Отже, діюче процесуальне законодавство встановлює склад суду для розгляду конкретних справ та порядок визначення такого складу суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

39. Обмежившись посиланням на те, що суддя, яка входила до складу суду при вирішенні спору по суті на момент розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення є суддею у відставці, суд апеляційної інстанції наведені норми процесуального законодавства не врахував та не вирішив питання щодо визначення складу суду в порядку, встановленому законом, для розгляду заяви про ухвалення додатково рішення у справі.

40. За викладених обставин ухвалу Київського апеляційного суду

від 07 лютого 2020 рокуне можна вважати законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року скасувати.

3. Справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська

С. П. Штелик