Справа № 712/7275/20
Провадження № 2/712/39/20
У Х В а л а

30 липня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкас Пересунько Я.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

29 липня 2020 року на розгляд судді передано вказану заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про забезпечення позову, в якій він до звернення до суду з позовом просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах суми боргу 289 585,09 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що 23 червня 2020 року ОСОБА_2 склала розписку, в якій зобов`язалась у строк до 1 липня 2020 року повернути взяті нею з каси позивача грошові кошти в розмірі 289 585 грн 09 коп., але кошти не повернула та ухиляється від їх повернення.

Заявник зазначає, що має намір подати позовну заяву про стягнення боргу із ОСОБА_2 у розмірі 289 585,09 грн., тому не вжиття вказаних заходів забезпечення позову, на його думку, може призвести до ускладнення виконання ухваленого судового рішення, оскільки за час розгляду судової справи ОСОБА_2 з великою ймовірністю може вивести свої активи із власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз`яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його адвокатом Макеєвим В.Ф. не зазначено конкретний перелік рухомого чи нерухомого майна ОСОБА_2 , на яке необхідно накласти арешт, що не дозволяє суду перевірити співмірність такого забезпечення розміру позовних вимог.

Оскільки позивачем належно не обґрунтовано вимоги щодо забезпечення позову, а суд позбавлений можливості з власної ініціативи розшукувати будь-яке майно відповідача, то в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Разом з тим, заявник не позбавлений права отримати інформацію щодо майна боржника у відкритих реєстрах нерухомого та рухомого майна і повторно звернутись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 259, 261 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Соснівського районного суду м. Черкас протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Я.В. Пересунько