Справа № 395/888/20 Провадження № 2-о/395/15/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Орендовського В.А.

при секретарі Понурі Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомиргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із заявою звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомиргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини, вказавши, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Україна, в зареєстрованому шлюбі громадян України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Чоловік заявниці, ОСОБА_3 народився у м. Донецьк та проживав до часу окупації частини території України у Донецькій області м. Новоазовськ. Вже під час окупації м. Новоазовська він переїхав проживати у м. Київ, отримавши статус переселенця, де наразі проживає по сьогоднішній час разом з заявницею. Батьки чоловіка заявниці на даний час залишилися проживати у м. Новоазовськ Донецької області, тобто на окупованій частині території України. У березні 2020 року заявниця разом з чоловіком вирішила поїхати у гості до його батьків, які проживають на окупованій території частини Донбасу, перебуваючи на той час на сьомому місяці вагітності.

Наприкінці березня 2020 року на території України та на окупованій території Донецької області (Донецькій Народній Республіці) був введений карантин, у зв`язку з чим заявниця тривалий час не мала можливості повернутися до свого помешкання у м. Київ, де вона перебувала на обліку як вагітна, а тому була змушена народжувати у м. Донецьк, оскільки у м. Новоазовськ за місцем проживання батьків її чоловіка немає пологового будинку.

Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а тому свідоцтво про народження та медичне свідоцтво про народження є недійсними і не створюють правових наслідків.

У зв`язку з чим заявниця просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, м. Донецьк, який народився в зареєстрованому шлюбі громадян України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свідоцтві про народження вказати мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Заявниця та її представник повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, проте представник заявниці направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують повністю та просили суд задовольнити їх.

Представник заінтересованої особи повідомлений у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що 31 липня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 1129, вчиненого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно.

Судом встановлено, що заявниця ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_2 в м. Донецьк, Україна, що є тимчасово окупованою територією України.

Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане відділом ЗАГС Новоазовського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 26.05.2020 р., медичним свідоцтвом про народження № 277, що видане Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецьк Донецької Народної Республіки, які відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків.

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина та отримання свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ч. 1,2 ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263, 315 ч.1 п.7, 316 ч.1, 430 ч.1 п.8 ЦПК України, ст.ст. 122, 133, 144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомиргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, м. Донецьк, який народився в зареєстрованому шлюбі громадян України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свідоцтві про народження вказати мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Копію рішення суду направити до Новомиргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)для державної реєстрації народження дитини.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений23 липня 2020 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський