КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 753/23541/18

провадження № 22-ц/824/9803/2020

22 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Г.М. Кирилюк, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Дочірнього підприємства «Дарниця - 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року та ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення (суддя Мицик Ю.С.),

встановив:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року позов Дочірнього підприємства «Дарниця - 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року залишено без задоволення.

18.06.2020 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Також просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року та ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року.

Посилається на ті підстави, що повний текст ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року йому було вручено тільки 19.05.2020 рекомендованим листом №506. Крім цього, до цього часу не розглянута його заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на те, що вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги визнані судом неповажними, ухвалою Київського апеляційного суду від 03 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та роз`яснено право звернутися до суду з заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку , встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ДП "Дарниця-1" стягнуто заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4 191,30 грн, а також витрати по сплаті судового збору.

Копію вказаного заочного рішення було отримано відповідачем 27 серпня 2019 року (а.с.53).

15.09.2019 ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення (а.с.95-97).

22.11.2019 ОСОБА_1 в суді отримав копію вступної та резолютивної частини ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року, яка містила роз`яснення щодо порядку та строку оскарження заочного рішення (а.с.94).

Повний текст вказаної ухвали суду оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.12.2019 та містився в матеріалах цивільної справи з часу його виготовлення.

Як вбачається з матеріалів справи, копію вказаного рішення надіслано на адресу, за якою зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 (а.с.98).

Отримавши 22.11.2019 копію вступної та резолютивної частини ухвали Дарницького районного суду м Києва від 22 листопада 2019 року, з заявою про неотримання повного тексту цієї ухвали за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_1 звернувся до суду лише 13.04.2020 року (а.с. 109).

Та обставина, що ОСОБА_1 отримав поштою копію ухвали суду про відмову в перегляді заочного рішення лише 19.05.2020, не позбавляла його можливості оскаржити заочне рішення суду в порядку та строки, встановлені ЦПК України, оскільки підстави, з яких суд відмовив в перегляді заочного рішення, не впливали на можливість оскарження відповідачем заочного рішення суду у визначений законом строк.

Не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження й та підстава, що судом першої інстанції не була розглянута заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки від вирішення вказаного питання не залежала можливість оскарження заочного рішення суду.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 03 липня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, 16.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги з інших підстав.

Зазначив, що він є одинокою людиною похилого віку, інвалідом війни, має поранення, контузію, ряд хронічних захворювань, які тягнуться роками, він продовжує хворіти, обмежений в пересуванні, був позбавлений можливості в ознайомленні з рішенням, не має достатніх навичок володіння комп`ютером, що позбавило його можливості ознайомитися з ухвалою від 22.11.2019 та підготувати апеляційну скаргу.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №514 від 14.11.2011 він має І ступінь обмеження до самообслуговування, пересування, орієнтації, трудової діяльності. Зважаючи на кризу в Україні, проведення медичної реформи та відсутність коштів, він позбавлений можливості належного лікування та підтримання елементарних норм життєдіяльності.

Також зазначив, що у зв`язку з нестерпними болями в хребті, лівому колінному суглобі, постійними запамороченнями, з 2 грудня 2019 року він проходив лікування за місцем проживання, з 14.12 по 28.12.2020 проходив лікування в санаторії СБУ "Одеса", в січні - лікування за місцем проживання, з 13.02 по 28.02.2020 - виїжджав на консультацію та лікування за кордон, в подальшому проходить підтримуюче лікування під наглядом неврологічного відділення госпіталю СБУ.

Зазначені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення не підтвердженні належними та достатніми доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи, згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого від 01.07.2019 місцем роботи останнього зазначено: Рада адвокатів м. Києва, адвокат (а.с. 58, 150).

Відповідно до Консультативного висновку КНП "Консультативно-Діагностичний Центр Шевченківського району м. Києва" від 02.12.2019, ОСОБА_1 , 1950 року народження, рекомендовано лікування в денному стаціонарі або амбулаторно (а.с.189).

Відповідно до довідки зам. начальника з мед. частини, ОСОБА_1 проходив курс лікування у відділенні реабілітації санаторія "Одеса" з 14.12. до 28.12.2019 року (а.с.196).

Відповідно до Консультативного висновку КНП "Консультативно-Діагностичний Центр Шевченківського району м. Києва" від 17.01.2020, ОСОБА_1 рекомендовано оперативне лікування в інституті нейрохірургії (а.с.190).

Відповідно до даних посадкових талонів та закордонного паспорта, ОСОБА_1 з 13.02.2020 по 28.02.2020 перебував за межами України ( Мюнхен, Франкфурт) (а.с.197-198). Доказів отримання заявником консультацій або лікування за кордоном матеріали справи не містять.

Відповідно до даних медичної книжки, ОСОБА_1 08.03.2020 був оглянутий лікарем-невропатологом (191-192).

24.03.2020 ОСОБА_1 отримав направлення на МРТ (а.с.189).

З апеляційною скаргою на заочне рішення суду від 18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся лише 18 червня 2020 року, в останній день закінчення річного строку з дня його ухвалення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не підтверджені достатніми доказами, що є підставою для висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском строку апеляційного оскарження.

Подання апеляційної скарги після спливу 12 місяців з моменту постановлення заочного рішення суду першої інстанції та 7 місяців після постановлення ухвали про відмову в його перегляді за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності. При цьому доказів, які б свідчили, про добросовісне здійснення ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне одержання судового рішення, заявник не надав.

Згідно із ч.4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга надійшла поза межами строку на апеляційне оскарження, апелянт не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року та ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення в справі за позовом Дочірнього підприємства «Дарниця - 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кирилюк Г. М.