Справа № 460/3472/19
Провадження №2/944/600/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №0028/08/6.10-А від 07.04.2008.

в с т а н о в и в:

ТзОВ ««Фінансова компанія «Женева» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 46262,57 грн. за кредитним договором №0028/08/6.10-А від 07.04.2008, судові витрати в розмірі 1921 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, між позичальником ОСОБА_1 та Акціонерним Комерційним Банком «Форум» був укладений Кредитний договір №0028/08/6.10-А від 07.04.2008, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 15680 доларів США зі сплатою 12% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 15680 доларів США. 14 березня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Женева» було укладено Договір про відступлення прав вимог №1050-Ф, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» набуло право вимоги за договором кредиту, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та боржником ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 . За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору №0028/08/3.10-А від 07.04.2008. З огляду на те, що ОСОБА_1 прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредиту, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Таким чином загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 25.06.2019 становить 46262, 57 грн. з яких 3% річних 9339 грн., нарахована пеня за обліковою ставкою НБУ 36923,57 грн. Крім цього просить стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921 грн. та 20000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Яворівського районного суду Львіввської області від 02.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21.02.2020 ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що за умовами кредитного договору №0028/08/3.10-А від 07.04.2008 АКБ «Форум» надав йому кредит у розмірі 15680 доларів США для придбання автомобіля на строк по 06 квітня 2015 року, зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, в порушення умов укладеного договору та додаткової угоди, він своїх обов`язків належним чином не виконував, допустив несвоєчасне погашення поточної та простроченої заборгованості по кредиту, а також оплату поточних та прострочених відсотків за користування кредитними коштами. 21.11.2014 представник ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся в суд з позовом про дострокове стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованість по кредитному договору №0028/08/3.10-А від 07.04.2008, станом на 23.10.2014 становила 87826,68 грн., з яких 29718,10 грн. поточна заборгованість по кредиту, 38392,45 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 499,48 грн.- поточна заборгованості по відсотках, 5518,80 грн. прострочена заборгованість по відсотках та 13697, 85 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредитів та відсотків. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.05.2015 стягнуто з нього на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0028/08/6.10-А від 07.04.2008 в розмірі 87826,68 грн., що станом на 23.10.2014 еквівалентно 6781,73 доларів США. Таким чином, кредитор ПАТ «Банк Форум» на власний розсуд змінив умови грошового зобов`язання щодо строку дії кредитного договору, порядку сплати відсотків за користування кредитом, і відповідно право позикодавця нараховувати інші передбачені договором платежі припинилось. Разом з тим, кредитодавець продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом та пеню за несвоєчасну сплату кредитних коштів, а сплачені ним кошти зараховувались на погашення нарахованих відсотків та пені. Під час виконання рішення суду проводилось відрахування в розмірі 50% від його заробітної плати на погашення заборгованості. 15.08.2019 представником стягувача ТзОВ «ФК «Женева» подано заяву про повернення виконавчого листа і постановою державного виконавця від 31.10.2019 виконавчий лист було повернуто стягувачу. Під час примусового виконання рішення суду було сплачено 55807,29 грн., з яких 26692,29 грн. на користь ПАТ «Банк Форум» та 29115,00 грн. на користь ТзОВ «ФК «Женева», що підтверджується постановою державного виконавця від 31.10.2019. Таким чином станом на 31.10.2019 заборгованість позичальника ОСОБА_1 по виконанню рішення суду становить 32019,39 грн. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Нормами ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється на випадок прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Правового обгрунтування стягнення пені за обліковою ставкою НБУ позивачем не наведено. Просить у задоволенні позову відмовити, у зв`язку із безпідставністю позовних вимог.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Варениця В.С. подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Позовні вимоги заперечує в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 07.04.2008 між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0028/08/6.10-A, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 15680,00 доларів США строком до 06.04.2015, зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. Додатковою угодою №1 від 31.12.2009, сторони домовились про встановлення в період з 31.12.2009 по 30.12.2011 плату за користування кредитом в розмірі 9% річних.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.05.2015 позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0028/08/3.10-А від 07.04.2008 в розмірі 87826 гривень 68 коп, з яких 29718,10 грн. поточна заборгованість по кредиту, 38392,45 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 499,48 грн.- поточна заборгованості по відсотках, 5518,80 грн. прострочена заборгованість по відсотках та 13697, 85 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

31.10.2019 головним державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Карпою Р.П. винесено постанову у виконавчому провадженні № 49903321 про повернення виконавчого листа № 460/3794/14-ц, виданого 22.10.2015 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором в розмірі 87826,68 гривень. Даний виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі поданої ним заяви.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.10.2019 державний виконавець вказує, що боржником ОСОБА_1 заборгованість по виконавчому провадженні №49903321 погашена частково, а саме: стягнуто 26692,29 грн. в користь ПАТ «Банк Форум», 29115 грн. перераховані в користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Женева», виконавчий збір в сумі 8872,24 грн. та витрати пов`язані з виконавчим провадженням в розмірі 114 грн. сплачено в повному обсязі.

З довідки №60 від 25.10.2019, виданої Мисливсько-рибальським господарством «Старичі» вбачається, що відрахування коштів з заробітної плати ОСОБА_1 відбувалось згідно постанови від 08.12.2016 по виконавчому провадженню №49903321. Відрахування проводилось у розмірі 50% від заробітної плати згідно наданого рахунку, відповідно до якого з 11.01.2017 по 20.09.2019 з ОСОБА_1 було стягнуто 66231,45 грн. на виконання рішення суду.

За Договором про відступлення прав вимоги № 1050-Ф від 14.03.2018 ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», а ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, укладеними між ПАТ «Банк Форум» та Боржниками.

З витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами вбачається, що позичальник ОСОБА_1 , ІПН позичальника НОМЕР_1 , номер кредитного договору 0028/08/6.10-А, дата отримання кредиту 07.04.2008, валюта кредиту 840, залишок по тілу кредиту 4751,31 доларів США, залишок по відсотках - відсутня.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Женева» станом на 25.06.2019, наданого позивачем, вбачається, що станом на дату покупки 14.03.2018 заборгованість по основній сумі кредиту становила 4751,31 доларів США, станом на дату розрахунку 25.06.2019 3962,04 доларів США, що становить еквівалент 103765,84 грн, а заборгованість по відсотках (12 %) з суми кредиту за період з 14.03.2018 року по 01.06.2019 в розмірі 715,28 доларів США, що становить еквівалент 18733,18 грн, а всього разом 122499,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №0028/08/6.10-А від 07.04.2008 в розмірі 4751,31 доларів США, право вимоги за яким набуло ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА».

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за Кредитним договором, яким йому було надано кредит строком до 06.04.2015. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування коштами. Судовим рішенням від 26.05.2015 про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення. Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, пред`явлений до примусового виконання та рішення суду частково виконано.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2015 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Позивач просить стягнути 3 % річних за період з 25.06.2016 по 25.06.2019 в межах строку позовної давності.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Позивачем надано розрахунок заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Женева» станом на 25.06.2019 (включно), згідно з яким 3 % річних нараховано за період з 25.06.2016 по 25.06.2019 з суми заборгованості 103765,84 грн в сумі 9339,00 грн. та пеня за обліковою ставкою НБУ за період з 25.06.2016 по 25.06.2019 у розмірі 36923,57 грн.

Суд не погоджується з представленим позивачем розрахунком 3% річних від простроченої сумиз наступного.

У 2014 році банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою ОСОБА_1 , а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Тому право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, виникає із суми заборгованості зазначеної в рішенні Яворівського районного суду Львівської області від 26.05.2015 за кожен місяць до моменту повної сплати з врахуванням сплачених боржником сум.

З постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.10.2019 вбачається, що ОСОБА_1 частково погашена заборгованість по кредитному договору в розмірі 55807,29 грн, а також сплачено виконавчий збір в сумі 8872,24 грн. та витрати пов`язані з виконавчим провадженням в розмірі 114 грн.

З довідки №60 від 25.10.2019, виданої Мисливсько-рибальським господарством «Старичі» вбачається, що відрахування коштів з заробітної плати ОСОБА_1 проводилось у розмірі 50% від заробітної плати, за період з 11.01.2017 по 20.09.2019 стягнуто 66231,45 грн.

Детального розрахунку щомісячного погашення заборгованості по кредитному договору сторони суду не надали, відрахування із заробітної плати спрямовувались як на погашення заборгованості за рішенням суду, так і на витрати по виконавчому провадженню.

Тому суд, виходячи з представлених доказів сторонами, провів розрахунок 3% річних від простроченої суми за період з 25.06.2015 по 25.06.2019.

За період з 25.06.2016 по 10.01.2017 ( кількість днів 198) розмір 3% річних становить 1429,56 грн ( 87826,68 грн х 3% : 365 днів =7,22 грн/день; 7,22 х198 =1429,56 грн);

За період з 11.07.2017 по 25.06.2019 ( кількість днів 897) розмір 3% річних становить 2359,11 грн ( 32019,39 грн (не сплачена сума за рішенням суду) х 3% : 365 днів = 2,63 грн/день; 2,63 х 897 = 2359,11грн);

Загальний розмір 3% за період з 25.06.2015 по 25.06.2019 становить 3788,67 грн.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 36923,57 грн до задоволення не підлягають, оскільки такий вид відповідальності за порушення грошового зобов`язання законом не передбачений.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Женева» підлягає частково до задоволення в частині стягнення 3 % річних від простроченої суми в розмірі 3788,67 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення 20 000 грн. витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст.137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. ч. 4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з договором про надання правової допомоги від 11.06.2018 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Женева» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Вердикт» (виконавець) замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Конкретні послуги, умови, строки їх надання і умови їх оплати узгоджуються сторонами у формі заявок надання послуг, які підписуються сторонами і є невід`ємни додатком до договору. Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання послгу, які є невід`ємним додатком до договору.

Позивачем долучено заявку про надання правових послуг та акт прийому-передачі виконаних робіт, згідно якого адвокатське об`єднання надало Товариству наступні правові послуги відносно клієнта ОСОБА_1 : надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку 1500 грн; надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку - 1500 грн; надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 9000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу 8000 грн. Як заявка про надання правових послуг, так і Акт прийому-передачі виконаних робіт не містять дати складення, строків надання, умов оплати.

Позивачем до матеріалів справи додано копію платіжного доручення №997 від 29.03.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» перерахувала Адвокатському об`єднанню «Вердикт» оплату за надання правової допомоги згідно договору №б/н від 11.06.2018 в розмірі 100 000 грн., в той час коли розмір понесених витрат на правову допомогу позивач зазначає 20 000 грн.

Таким чином, враховуючи те, що розумність та обґрунтованість розміру оплати юридичної допомогита фактичний обсяг витрат на правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141,263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» три проценти річних від простроченої суми за кредитним договором №0028/08/6.10-А від 07.04.2008 у розмірі 3788 (три тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 67 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» 157 (сто п`ятдесят сім) грн. 33 коп. судових витрат, пов`язаних з сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 26.05.2020.

Позивач: «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА»,

юридична адреса: м.Київ, вул.Верхній Вал, 28 кв.12,

.

Відповідач: ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце проживання:

АДРЕСА_1 .

ІПН НОМЕР_2 .

Суддя І.М.Карпин