У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2020 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2018 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-експлуатаційна організація №411, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

16 січня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалене заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-експлуатаційна організація №411, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень.

10 березня 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, яке ухвалено 16 січня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-експлуатаційна організація №411, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

27 березня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків.

Відповідно до ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява про перегляд заочного рішення за змістом і формою повинна відповідати вимогам статті 285 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання заявником ухвали, в зв`язку тим, що не надано доказів на які заявник посилається, не долучено копії заяви про перегляд заочного рішення разом з додатками для вручення учасникам справи та не долучено доказів про сплату судового збору.

10 липня 2020 року через Державну установу «Київський слідчий ізолятор» надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків відповідно до змісту заяви відповідач повідомляє суд, що квитанція про сплату судового збору долучено до попередньої заяви про перегляд заочного рішення, подана до суду заява не містить додатків, копії заяви з додатками для вручення іншому учаснику справи не долучено.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень ч.6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

При цьому, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384,20 грн.).

Як роз`яснено у п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату викання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Згідно ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

За наведених обставин, враховуючи стадію цивільного процесу, суддя приходить до висновку, що заявник в межах визначеного судом строку недоліки не усунув, тому за відсутності належних доказів які підтверджують заявлені вимоги, та доказів сплати судового збору, відсутні підстави для вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заявнику заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2018 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-експлуатаційна організація №411, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 185, 187, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2018 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-експлуатаційна організація №411, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: