ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Херсон

Номер справи: 766/3762/19

Номер провадження: 22-ц/819/897/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2020 року, у складі судді Єпішина Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі АТ «Херсонська ТЕЦ») про стягнення моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що у період з 01.08.2018 року по 08.11.2018 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 361-к від 08.11.2018 року позивач був звільнений з АТ «Херсонська ТЕЦ» на підставі пункту 3 статті 38 КЗпП України, у зв`язку із триваючим порушенням власником та уповноваженим ним органом законодавства про працю та умов колективного договору у вигляді порушення строків оплати праці та наявністю заборгованості із виплати заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством.

В порушення вимог чинного законодавства про працю в день звільнення відповідачем не було проведено розрахунок. АТ «Херсонська ТЕЦ» здійснено розрахунок лише 03.01.2019 року.

Позивач зазначає, що втративши роботу та єдиний заробіток для родини він був морально подавлений та не усвідомлював, яким чином утримувати родину, внаслідок чого був вимушений позичати кошти. Вказує, що діями відповідача йому було завдано моральну шкоду. Для проведення оцінки емоційного стану позивач звернувся до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня». За результатами розгляду заяви 13.02.2019 року психологом-судовим експертом ОСОБА_2 проведено відповідне дослідження та надано Висновок судово-психологічного дослідження №008-2019. Оскільки АТ «Херсонська ТЕЦ» умисно допустило існування заборгованості із заробітної плати, умисно порушило вимоги КЗпПУ щодо строків розрахунку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок компенсації моральної шкоди 62 595 гривень.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 122,76 гривень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції врахував тривалість часу, впродовж якого, позивач ОСОБА_1 , за відсутності коштів, які не були сплачені відповідачем, мав вчиняв дії необхідні для організації свого життя, докладати зусиль для пошуку коштів, необхідних для придбання продуктів харчування, засобів першої необхідності тощо. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень буде відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості.

З апеляційною скаргою на рішення суду звернулось АТ «Херсонська ТЕЦ». Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач жодними належними та допустимими доказами не довів, що діями відповідача по невиплаті розрахунку при звільненні з 08.11.2018 року по 03.01.2019 року йому спричинено моральної шкоди. При цьому зазначає, що висновок судово-психологічного дослідження № 008-2019 від 13.02.2019 року є неналежним та недопустимим доказом. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що згідно наказу № 241-к від 30.07.2018 року ОСОБА_1 01.08.2018 року прийнято у АТ «Херсонська ТЕЦ» на посаду юрисконсульта юридичного відділу.

Наказом № 361-к від 08.11.2018 року ОСОБА_1 звільнений з посади юрисконсульта юридичного відділу АТ «Херсонська ТЕЦ» за власним бажанням на підставі пункту 3 статті 38 КЗпП України..

На день звільнення ОСОБА_1 08.11.2018 року АТ «Херсонська ТЕЦ» мало заборгованість із заробітної плати перед позивачем в загальному розмірі 49721,28 грн, а саме: серпень 2018 року - 5675,13 грн, вересень 2018 року - 6142,56 грн, жовтень 2018 року -7846,35 грн, листопад 2018 року - 30057,24 грн. (а.с. 59-61).

Розрахунок із заборгованості по заробітній платі АТ «Херсонська ТЕЦ» із ОСОБА_1 проведено 03.01.2019 року в тому числі компенсацію за затримку розрахунку при звільнені на загальну суму 64761,77 грн. (а.с. 65).

Згідно висновку судово-психологічного дослідження №008-2019 від 15.02.2019 року ОСОБА_1 у зв`язку з тривалою невиплатою заробітної плати АТ «Херсонська ТЕЦ» переніс легко виражений стресовий стан. Досліджувана ситуація була для ОСОБА_1 психотравмуючою, коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає легко вираженому ступеню. Зазначений Висновок судово-психологічного дослідження №008-2019 від 15.02.2019 року містить висновок щодо можливого матеріального еквівалента моральної шкоди: сума матеріального еквівалента моральної шкоди для ОСОБА_1 може дорівнювати: а) при простій необережності дій відповідача - 20865 грн; б) при грубій необережності дій відповідача - 41730грн; в) при непрямому намірі дій відповідача - 62595 грн; г) при прямому намірі дій відповідача - 83460 грн.»

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

Зокрема, у частині першій статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12.

При ухваленні рішення про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Херсонська ТЕЦ» було порушено трудові права ОСОБА_1 у зв`язку з невиплатою усіх належних сум, що змусило позивача докладати додаткових зусиль для відновлення порушеного права, внаслідок чого в його житті відбулися вимушені зміни негативного характеру, тому ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд першої інстанції, відповідно до положень статті 110 ЦПК України, врахувавши характер та тривалість страждань позивача, оцінив висновок судово-психологічного дослідження разом із іншими доказами по справі та не погодився з сумою матеріального еквівалента моральної шкоди для позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Херсонська ТЕЦ» 03 січня 2019 року повністю сплатило позивачу заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2018 року по листопад 2018 року (включно) в сумі 49 721,28 гривень, в їх числі компенсація за невикористану відпустку та вихідна допомога, передбачена ст. 44 КЗпП України - внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 КЗпП) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Крім того, відповідачем, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України нараховано та виплачено ОСОБА_1 03 січня 2019 року його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (38 робочих дні) в сумі 18 683,84 гривень.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 вказував, що саме несвоєчасним розрахунком при звільненні йому заподіяно моральну шкоду. При цьому позивач вказував, що хворів, однак не мав можливості придбати ліки, брав кредити в банку у вказаний період, однак позивачем не доведено належними та допустими доказами вказані обставини та істотність вказаних ним вимушених змін у життєвих відносинах, саме у цей період.

Враховуючи поведінку відповідача, а саме: добровільне виконання ним всіх вимог трудового законодавства, щодо відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, відновлення порушеного права позивача на своєчасне отримання розрахунку, тривалість затримки розрахунку 38 робочих днів, істотність вимушених змін у життєвих відносинах позивача, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи з принципів розумності та справедливості, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги та вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з 10 000 гривень до 3 000,00 гривень, відповідно змінити рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно частини 1 вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при зверненні до суду першої інстанції пропорційно розміру задоволених вимог - 4,8%, в сумі 36,88 гривень.

Оскільки апеляційна скарга АТ «Херсонська ТЕЦ» підлягає частковому задоволенню, тому сплачений відповідачем судовий збір у сумі 1152,60 грн за подання апеляційної скарги, підлягає стягненню з позивача на його користь пропорційно до задоволених позовних вимог, що були предметом оскарження 70% в сумі 806,82 гривень.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2020 року змінити, зменшивши стягнуту з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь ОСОБА_1 суму на відшкодування моральної шкоди з 10 000 гривень до 3000 гривень та суму судового збору з 122,76 гривень до 36,88 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» витрати по сплаті судового збору в сумі 806,82 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 28 липня 2020 року

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько