Справа № 754/6234/20
Провадження №2/752/6218/20
У Х В А Л А

іменем України

28.07.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29 січня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слупським О.Г. за реєстровим № 36, а також визнання недійсним заповіту від 12 грудня 2019 року, складеного ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слупським О.Г.

Ухвалою судді Деснянського районного суд м. Києва від 03 червня 2020 року дана позовна заява передана до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. (а.с. 63)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Одночасно ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , та квартиру АДРЕСА_3 . В обгрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3 .

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між сторонами є договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 січня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слупським О.Г. за реєстровим № 36, а також заповіт від 12 грудня 2019 року, складеного ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слупським О.Г.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири квартири АДРЕСА_3 .

При цьому, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що з метою реалізації свого права на отримання спадкового майна позивач, як спадкоємець, 10.02.2020 року звернулася до приватного нотаріуса КМНО Слупського О.Г. з заявою про відкриття спадщини та її прийняття, внаслідок чого заведена спадкова справа № 6/2019 від 10.02.2020 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 . З метою реалізації свого права на отримання спадкового майна позивач, як спадкоємець, 20.02.2020 р. звернулася до приватного нотаріуса КМНО Прокудіної Л.Д. з заявою про відкриття спадщини та її прийняття, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 02/2020 від 20.02.2020 р. В подальшому позивач випадково виявила, що квартира АДРЕСА_2 , 29 січня 2020 року продана невідомій їй особі - ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Слупським О.Г., у якого позивач писала заяву на відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 і який їй не повіломив вказані обставини реалізації квартири, що, на думку позивача, може свідчити про можливе свідоме приховування та незаконність вказаної угоди. Зазначає, що за вказаними злочинними фактами заявник в порядку ст. 214 КПК України звернулася до Дніпровського УП з заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв"язку з чим до ЄРДР внесено відомості за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України. В період з 13.01.2020 р. та до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 бабуся позивача ОСОБА_2 знаходилася на стаціонарному лікуванні в лікарні № 3, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , з тяжкою хворобою серця та ін., внаслідок захворювання вона не вставала, а тому не могла особисто здійснити продаж квартири та прибути до нотаріуса, щоб підписати договір купівлі-продажу. Всі дії щодо продажу квартири здійснювалися на підставі довіреності від 27.01.2020 р. на ім"я ОСОБА_5 , що посвідчена приватним нотаріусом КМНО Гайдук Ю.І., що, на думку позивача, також була отримала від бабуся шляхом обману фактично за декілька днів до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки довіреність на ім"я ОСОБА_6 від імені померлої ОСОБА_2 була видана 27.01.2020 р., квартира продана вже ІНФОРМАЦІЯ_4 , а бабуся померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто і довіреність видана, і квартира відчужена за лічені дні до смерті бабусі, яка, перебуваючи в передсмертному стані, вчиняла такі дії по відчуженню квартири невідомим особам, тобто не усвідомлювала своїх дій та не керувала вже ними, ОСОБА_1 вважає необхідним вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру. Оспорюваний заповіт ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто на шостий день після смерті сина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , також посвідчував за місцем проживання померлої приватний нотаріус КМНО Слупський О.Г., на ім"я ОСОБА_3 на думку позивача, ОСОБА_2 склала заповіт щодо всього свого майна, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання після смерті свого єдиного сина ОСОБА_8 , не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними. Вказує, що ОСОБА_2 також звернулася до приватного нотаріуса КМНО Слупського О.Г. про відкриття спадщини після смерті сина. Квартира АДРЕСА_2 , виставлена на продаж, то ОСОБА_1 просить накласти на неї арешт.

Ураховуючи, що для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтованого припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, суд вважає, що заявлений позивачкою вид заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказані квартири є обґрунтованим, доцільним в рамках даної справи та відповідає вимогам, які вона має намір заявити.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слупський Олександр Григорович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гайдук Юлія Олександрівна, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та заповіту - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 29.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слупським О.Г.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , зокрема

- 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.1993 р. Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією,

- 2/3 частини на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарбузовим В.Г. від 29.08.1998 р. за реєстровим № 6027.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання - три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя