Провадження №2с/359/33/2020
Справа №359/388/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

за участю

секретаря Кулик Т.В.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ), Відділ у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру України, Любарецька сільська рада Бориспільського району Київської області, про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ), Відділ у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру України, Любарецька сільська рада Бориспільського району Київської області, про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно

Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Любарці Бориспільського району Київської області, померла ОСОБА_2 . ОСОБА_3 являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом, оскільки є сином ОСОБА_2 . Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_2 , він не звертався до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Прийнявши, однак не оформивши право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. В той час, заявник являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Проте, як зазначає заявник, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка була прийнята, однак не оформлена ним після смерті ОСОБА_2 , оскільки заявник не може надати державному нотаріусу Свідоцтво про народження її батька ОСОБА_3 для підтвердження підстав для закликання до спадкоємства. Тому, просить у поданій ним заяві встановити юридичний факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яких ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 .

Крім того, як зазначає заявник, він позбавлений можливості оформити право на спадщину та отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 4,191 Га, яка знаходиться на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області. Це пов`язано із тим, що в договорі купівлі-продажу від 15 серпня 1988 року замість прізвища « ОСОБА_2 помилково зазначено ОСОБА_4 , що підтверджується її свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України, а в Державному акті на право приватної власності на землю замість прізвища « ОСОБА_2 , що підтверджується її свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України. Допущені в правовстановлюючих документах на житловий будинок та земельну ділянку помилки перешкоджають заявнику оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 .. а тому просив встановити факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_2 .

У судовому засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від представника заявника, ОСОБА_5 , надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи у його відсутність та одночасно виловив позицію про підтримання раніше поданої ним в інтересах ОСОБА_1 заяви та просив суд її задовольнити, пославшись на обставини викладені в ній.

Представник заінтересованої особи, Бориспільського міськрайонного відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ), у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, та просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру України не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про розгляд у відсутність представника чи про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Пояснення такої заінтересованої особи до суду не подавалися.

Представник заінтересованої особи, Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області, у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечувала.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Любарці Бориспільського району Київської області, померла ОСОБА_2 у віці 74 років, про що 4 лютого 2010 року складений відповідний актовий запис за № 7. Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується даними, які містяться в свідоцтві про смерть (Серія НОМЕР_1 ), виданого 4 лютого 2010 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_3 являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом, оскільки є сином ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В той час, згідно із положенням ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, встановленого ч.1 ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги права спадкування за законом постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується фактичними даними, які містяться у Довідці за № 232, виданої 29 березня 2017 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області про їх зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 відповідно до положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, згідно із положенням ч.1 ст. 1296 ЦК України, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо, яке згідно ч.10 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Таке ж положення міститься і в п. 4.9 Глави 10 Правил вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

При цьому, як передбачено ч.11 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Проте, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину, згідно із приписами ч.2 ст. 1296 ЦК України, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відсутність Свідоцтва про право на спадщину за законом не позбавляє ОСОБА_3 права на спадщину, оскільки належить йому з часу відкриття спадщини (перехід прав та обов`язків власника майна в порядку правонаступництва).

Прийнявши, однак не оформивши право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Любарці Бориспільського району Київської області, ОСОБА_3 помер, що підтверджується даними, які містяться в свідоцтві про смерть (Серія НОМЕР_2 ), виданого 26 вересня 2016 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом, оскільки є дочкою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується фактичними даними, які містяться у її дублікаті свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , виданого 21 лютого 2000 року Любарецькою сільською радою Бориспільського району Київської області - де батьком значиться ОСОБА_3 .

Оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги права спадкування за законом постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується фактичними даними, які містяться у Довідці за № 232, виданої 29 березня 2017 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області про їх зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 відповідно до положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважаються такою, що прийняла спадщину.

Нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі ст. ст. 4, 69 Закону України «Про нотаріат», перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Однак, як зазначає заявник в поданій ним заяві, що ним було втрачене свідоцтво про народження його батька, ОСОБА_3 , а тому останній позбавлений можливості оформити право на спадщину після його смерті, оскільки не може підтвердити підстави для закликання до спадкоємства в частині, що стосується підтвердження факту перебування ОСОБА_3 у родинних відносинах з ОСОБА_2 , в яких ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 .

Відповідно до положення п. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлення судом факту родинних відносин між фізичними особами відноситься до фактів, що мають юридичне значення та розглядається судом згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року за № 5, роз`яснив судам, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року за № 5, роз`яснив судам, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає доведеною заявником ту обставину, що встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 породжує для нього юридичні наслідки, оскільки від них залежить виникнення у заявника права на спадкування та одержання ним свідоцтва про право на спадщину, яке не може бути видане нотаріусом без підтвердження такого юридичного факту і встановлення якого не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право.

Крім того, є обґрунтованими доводи заявника про те, що він позбавлений можливості в установленому законом порядку одержати дублікат свідоцтва про народження ОСОБА_3 , який народився в с. Зайцівка Красносулинського району Ростовської області, оскільки на даний час цей населений пункт знаходиться на території Російської Федерації та підпадає під її юрисдикцію, що підтверджується даними, які містяться у його паспорті як громадянина України.

В той час, обставини щодо перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у родинних відносинах між собою, в яких ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які при їх дослідженні у сукупності дають підстави дійти суду висновків про юридичний факт перебування вказаних осіб у родинних стосунках.

У Свідоцтві про народження ОСОБА_2 Серія НОМЕР_4 , виданого 14 червня 1950 року органами РАГСу Ростовської області, зазначене місце народження як хутір Зайцівка Звірського району Ростовської області. Таке ж місце народження ОСОБА_2 зазначене і в її Паспорті громадянина України. В той час, в Паспорті громадянина України ОСОБА_3 також зазначено місце народження як хутір Зайцівка Звірського району Ростовської області.

Крім того, Довідки Виконавчого комітету Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області під № 232 від 29 березня 2017 року, засвідчено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Наведені фактичні дані дають підстави суду для висновку про те, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яких ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 , підтверджується належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності є достатні та достовірні для підтвердження такого юридичного факту.

Крім того, до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 ввійшли всі її права та обов`язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме: на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 4,191 Га, яка знаходиться на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу, укладеного 15 серпня 1988 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_2 з іншого боку, посвідченого секретарем виконавчого комітету Любарецької сільської ради народних депутатів Бориспільського району Київської області, ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 82.

Проте, в договорі купівлі-продажу від 15 серпня 1988 року замість прізвища « ОСОБА_2 помилково ОСОБА_10 , що підтверджується фактичними даними, які містяться у її свідоцтві про народження та паспорті громадянина України.

Право ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 4,191 Га, яка знаходиться на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю видано громадянину України Серія Р2 НОМЕР_5 427518, виданого 25 лютого 2003 року Бориспільською райдержадміністрацією ради народних депутатів

Проте, в Державному акті на право приватної власності на землю замість прізвища « ОСОБА_2 , що підтверджується фактичними даними, які містяться у її свідоцтві про народження та паспорті громадянина України.

Відповідно до положення п. 6 ст. 315 ЦПК України, встановлення судом факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті відноситься до фактів, що мають юридичне значення та розглядається судом згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження.

Допущені в правовстановлюючих документах на житловий будинок та земельну ділянку помилки перешкоджають заявнику можливість представити державному нотаріусу документальне підтвердження обставин щодо складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , який за життя прийняв, але не оформив спадщину після смерті ОСОБА_2 , шляхом надання оригіналів договору купівлі-продажу житлового будинку та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, для підтвердження юридичного факту належності спадкодавцю, ОСОБА_3 , на праві власності цього майна на момент смерті, для подальшого оформлення заявником право на спадщину та одержання у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на це майно.

В той час, як слушно зазначив заявник, чинним законодавством України передбачено єдиний механізм виправлення описки в договорі купівлі-продажу такий як внесення змін до нього за взаємною згодою сторін або ж за ініціативою однієї із сторін у випадках прямо передбачених актами законодавства України чи договором. Однак, заявник позбавлений можливості виправити помилку в прізвищі ОСОБА_2 , яка міститься в договорі купівлі-продажу, шляхом внесення змін до нього, оскільки такі зміни до договору, відповідно до ст. 651 ЦК України, допускаються виключно за згодою сторін. Враховуючи те, що ОСОБА_2 як покупець за договором купівлі-продажу померла, внесення змін до договору купівлі-продажу в частині виправлення помилки в прізвищі ОСОБА_2 є не можливим.

Крім того, Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» від 4 травня 1999 року за № 43, на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 3 липня 2013 року за № 404 втратив чинність. Виключно цим нормативно-правовим актом України, який втратив чинність, було передбачено виправлення допущених в Державних актах на право приватної власності на землю помилок чи описок. В той час, з 2013 року видача державних актів на право приватної власності на землю припинена в результаті внесення змін до системи державної реєстрації права власності на нерухоме майно, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, суд вважає, що будь-який орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, у тому числі відділ у Бориспільському районі управління держгеокадастру у Київській області, позбавлені можливості внесення змін до Державного акту на право приватної власності на землю в частині виправлення чи усунення описок (помилок) з причин відсутності встановленого законодавством порядку вирішення такого характеру питань.

Проте, такий правовстановлюючий документ як Договір купівлі-продажу від 15 серпня 1988 року, в якому допущена помилка в прізвищі ОСОБА_2 , належить саме їй виходячи із фактичних даних, які містяться як в самому договорі купівлі-продажу так і в Довідці під № 232, виданої 29 березня 2017 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області, якою підтверджено факт реєстрації житлового будинку в книзі по господарського обліку за ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний запис під № 386.

В той час, Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р2 № 427518, виданого 25 лютого 2003 року Бориспільською райдержадміністрацією ради народних депутатів, в якому допущена помилка в прізвищі ОСОБА_2 , належить саме їй виходячи із фактичних даних, які містяться я в самому Державному акті так і в Довідці під № 240, виданої 3 квітня 2017 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області, якою підтверджено, що ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки загальною площею 4,191 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 427518) і при жеребкуванні була отримана нею земельна ділянка під № 245 згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Любарецьке», а також викопіюванням із схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Любарецьке» на території Любарецької сільської ради

Встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, мають юридичне значення для заявника, оскільки від них залежить виникнення у заявника права на спадкування та одержання ним свідоцтва про право на спадщину, яке не може бути видане нотаріусом без підтвердження таких юридичних фактів і встановлення якого не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник встановлює факт, що для нього має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ), Відділ у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру України, Любарецька сільська рада Бориспільського району Київської області, про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно - задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, укладений 15 серпня 1988 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з одного боку продавцями та ОСОБА_11 з іншого боку покупцем, посвідченого секретарем виконавчого комітету Любарецької сільської ради народних депутатів Бориспільського району Київської області, ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 82, в якому помилково зазначено прізвище ОСОБА_12 , - належить ОСОБА_2 .

Встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р2 № 427518, виданого 25 лютого 2003 року Бориспільською райдержадміністрацією ради народних депутатів, який посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 4,191 Га, яка знаходиться на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в якому помилково зазначено прізвище ОСОБА_12 , - належить ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Чирка С.С.