Дата документу 23.07.2020 Справа № 554/4084/20
Справа №554/4084/2020
Провадження №2/554/1473/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2020 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі суду:
судді Блажко І.О.
при секретарі - Титар Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Бірючинського Едуарда Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду, -
Адвокат Бірючинський Е.О., в інтересах ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду. В якій прохали: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 79 854,43 грн. з яких: 19 934.43 грн. сума штрафних санкцій у розмірі 3% річних; 59 920.00 грн. інфляційних збитків. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме сплачений судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначили, що 30.05.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова у справі № 544/25/14- к було винесено вирок відносно ОСОБА_3 та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Суд, оцінюючи в сукупності та досліджені у справі докази, які є достатніми та достовірними, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, яке спричинило смерть одного потерпілого та спричинення тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень іншим потерпілим, так як він, керуючи мікроавтобусом, в якому знаходилися пасажири, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з іншими транспортним засобом. Вироком суду було встановлено, що під час скоєння ДТП ОСОБА_3 керував автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Рішення Жовтневого суду м. Харкова від 13.07.2016 справа 639/9229/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задоволено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 200 000,00 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення та рішення Жовтневого суду у м. Харкова від 13.07.2016 залишено в силі. На сьогоднішній день Рішення Жовтневого суду м. Харкова від 13.07.2016 у справі №639/9229/15-ц на підставі про відкриття виконавчого провадження виконується Шевченківським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області та з ОСОБА_2 стягується із заробітної плати мізерна сума на виконання вказаного рішення. 20.02.2020 ОСОБА_2 перерахувала усю суму боргу на рахунок державної виконавчої служби. Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 27.10.2016 по 20.02.2020 складає 19 934.43 грн. Інфляційні збитки за вказаний період складає 59 920.00 грн. Разом: 19 934,43грн + 59 920,00 грн. = 79 854,43 грн. Таким чином, рішення суду залишалося довгий час не невиконаним, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом (а.с.1-3)
18 травня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №№554/4084/2020, 2/554/1473/2020 за позовом адвоката Бірючинського Е.О., в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11.00 годин на 17 червня 2020 року (а.с.22,23)
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача за ордером ОСОБА_4 не з`явилися, надавши суду заяву. В якій прохали про розгляд справи без участі позивача та його представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують повністю (а.с.35).
Відповідач ОСОБА_2 до суду 17.06.2020 та 23.07.2020, не з`явилася будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України) (а.с.30,31, 39).
Представник відповідача ОСОБА_2 за ордером Омелай Н.М ОСОБА_5 не з`явилася, надавши суду заяву про перенесення слухання справи, у зв`язку з її відпусткою. При цьому до заяви надано наказ №2-К від 20.07.2020 «Про надання відпустки ОСОБА_6 » виданий самою ОСОБА_6 (а.с.53,54)
Третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу (а.с.52)
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова №639/9229/15-ц від 13.07.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в якості відшкодування моральної шкоди 200 000 гривень. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. Рішення набрало законної сили 26 жовтня 2016 року (а.с.7,8).
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення та рішення Жовтневого суду у м. Харкова від 13.07.2016 залишено в силі (а.с.8,9)
Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2016 видано виконавчий лист (а.с.10)
10 травня 2017 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження №53846170 з примусового виконання виконавчого листа №639/9229/15-ц від 13.07.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. (а.с.11)
20 лютого 2020 року ОСОБА_2 перерахувала усю суму боргу на рахунок державної виконавчої служби.
Таким чином рішення суду довгий час залишалося невиконаним.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
При цьому підстави для виникнення зобов`язань визначені у ст. 11 ЦК України та є наступними: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Таким чином законодавець в у зазначені вище нормі закону чітко визначив завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (делікт) як підставу для зобов`язання.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
З аналізу норм ст. 625 ЦК України випливає, що у вказаній статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Таким чином ВП ВС відступила від правової позиції ВСУ висловлені у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, яка полягала у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) та постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, яка полягала у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.
За період з 27.10.2016 по 20.02.2020 за користування грошовими коштами нараховано: суму відсотків у розмірі 19 934 грн. 43 коп.; інфляційні збитки в сумі 59 920 грн., всього 79 854 грн. 43 коп., згідно наданих розрахунків (а.с.12-14)
На підставі наведеного, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 79 854 грн. 43 коп.
Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову становить 840 грн. 80 коп. (а.с.19)
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 350, 354 ЦПК України,-
Позов адвоката Бірючинського Едуарда Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду - задовольнити повністю.
Стягнути з громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 грошові кошти у розмірі 79 854 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 43 (сорок три) копійки та судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок, а всього 80 695 (вісімдесят тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень 23 (двадцять три) копійки.
Позивач громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Відповідач - громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 20 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст рішення складено 23 липня 2020 року
Суддя І.О.Блажко