Справа № 317/2036/20
Провадження № 2/317/786/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

24 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Яркіна С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення, усунення перешкод у користуванні будинком, зобов`язання передати ключі від вхідних дверей будинку та залишення частини приміщень та подвір`я в загальному користуванні,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов вказаний позов.

Дослідивши позовну заяву і додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зазначена позовна заява містить чотири вимоги немайнового характеру, а саме: 1. вселення, 2. усунення перешкод у користуванні будинком, 3. зобов`язання передати ключі від вхідних дверей будинку, 4. залишення частини приміщень та подвір`я в загальному користуванні.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому віщдповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривні.

Тобто ставка судового збору за подання до суду однієї позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою складає 840 грн. 80 коп.

Відтак, розмір судового збору за подання до суду вказаної позовної заяви повинен складати 3363,20 грн. (840,80 грн. х 4 позовні вимоги немайнового характеру).

Всупереч вказаним вимогам, до позовної заяви додано копію платіжного доручення та копію дубліката квитанції на загальну суму 1681,60 грн.

Разом з тим, суддя констатує, що надіслані копія платіжного доручення № 33 від 03 липня 2020 року на суму 840,80 грн. та копія дублікату квитанції № 0.0..1 від 17.06.2020 на суму 840,80 грн. не можуть вважатись належними документами, що підтверджують сплату судового збору, оскільки ч. 4 ст. 177 ЦПК України не передбачає подання до суду копій документів, які підтверджують сплату судового збору.

Крім того, всупереч вимогам ч. 9 ст. 185 ЦПК України, на момент відкриття провадження за вказаною позовною заявою, судом виявлено факт того, що відповідна сума судового збору за подання позовної заяви до суду не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Згідно з ч. 9 ст. 185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Окремо слід зазначити, що всупереч вимог ч. 4 ст. 19 СК України, позивачем до участі у справі не залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, орган опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку, шляхом сплати судового збору в розмірі 3363,80 грн. та наданням до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у визначеному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 175, 177, 185, 259-261, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про вселення, усунення перешкод у користуванні будинком, зобов`язання передати ключі від вхідних дверей будинку та залишення частини приміщень та подвір`я в загальному користуванні залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених недоліків кількістю п`ять днів, сплив якого починається з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції від 17.07.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Яркіна