н/п 2/490/2091/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді - Чулуп О.С.

за участю секретаря судового засідання - Гудкова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв цивільну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

до

ОСОБА_1

про стягнення помилково виплачених сум пенсії

встановив

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення помилково виплачених сум пенсії в сумі 4454,75 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при перевірці пенсійної справи відповідача було встановлено, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року позивач зобов`язаний нараховувати та виплачувати пенсію відповідача в встановленому розмірі - 14219,62 грн., а в зв`язку з програмною помилкою пенсія збільшувалась, внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 01.12.2018 року по 31.07.2019 року на загальну суму 4454,75 грн. Переплату пенсії позивач обґрунтовує рахунковою помилкою та просить на підставі ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно набуту пенсію в сумі 4454,75 грн.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити позов.

Представник відповідача в судовому засідання заперечувала проти задоволення позовних вимог та надала відзив в якому зазначила, що відповідачу було помилково виплачено іншу суму пенсії з вини позивача. Окрім того позивачем не доведено, що відповідач, який отримав помилково виплачені кошти, - діяв недобросовісно.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.05.2017 року.

Судом досліджено довідку №2 від 19.12.2019р. відділу з питань виплати пенсії згідно якої утворилась переплата пенсії відповідачу ОСОБА_1 за період з 01.12.2018 року по липень 2019 року в розмірі 4454,75 грн.

Судом досліджено лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.09.2019 року згідно якого відповідачу ОСОБА_1 було повідомлено, що за період з 01.12.2018 року по 31.08.2019 року виникла переплата пенсії. Також було повідомлено, що оскільки переплата виникла не з вини відповідача, то рішення про утримання переплати прийматися не буде.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

В силу ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії.

Щодо тверджень представника позивача про наявність рахункової помилки, суд виходить з наступного.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», лічильна помилка - помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Гаші проти Хорватії» та у справі «Трго проти Хорвтії».

Позивачем, зокрема не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази з яких можливо було б з`ясувати причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач.

За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів у розмірі 4454,75 грн., як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, поверненню позивачу не підлягає, тому суд вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 4454,75 грн., виплачених в рахунок виплат пенсії за період з 01.12.2018 р. по 31.07.2019 р., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя