Провадження №2/359/565/2020
Справа №359/6623/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту неприйняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , якому належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно заповів своїм синам: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_2 подали нотаріусу письмові заяви про прийняття спадщини. Крім цього, ОСОБА_4 на підставі ст.535 ЦК УРСР отримала свідоцтво про право на спадщину на 2/9 частини спадкового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину у вигляді 2/9 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель АДРЕСА_1 прийняв ОСОБА_1 та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином ОСОБА_1 є власником 7/18 та 2/9 частин вказаного житлового будинку. Разом з цим, спадщина на спірну частину будинку у вигляді 7/18 частини залишилась відкритою після смерті ОСОБА_2 . Протягом майже тридцяти чотирьох років ОСОБА_1 фактично, добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується іншою 7/18 частиною спірного житлового будинку, зокрема утримував та утримує в належному стані. Починаючи з 1992 року та по сьогоднішній день до позивача не звертались жодні особи стосовно заявлення будь-яких прав на спірну частку. Дана спірна частка будинку не була успадкована спадкоємцями, відумерлою спадщиною у встановленому законом порядку не визнавалась. За вказаних обставин ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 7/18 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

В ході підготовчого провадження представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про зміну предмета позову, якою просив: встановити факт неприйняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 7/18 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/18 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 на підставі ст.554 ЦК УРСР.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.33).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 від Бориспільської районної державної нотаріальної контори витребувані належним чином завірені копії спадкових справ, заведених щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39-40).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.81).

ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивач ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав пред`явлений позов, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Натомість, сільський голова Макаренко В.М. направив до суду заяву з проханням проводити розгляд цивільної справи за відсутності представника відповідача (а.с.37).

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову суд не повідомив.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я (а.с.57 зворот).

На випадок своє смерті ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старинської сільської ради народних депутатів Гаврилко Л.Я., зареєстрований в реєстрі за №107. Згідно з яким все своє майно заповів в рівних долях синам: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.59).

З копії спадкової справи №168/1990, заведеної Бориспільською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку його сини прийняли спадщину, про що свідчать відповідні заяви, подані ними (а.с.54 зворот, 55 зворот).

15 серпня 1992 року ОСОБА_6 , державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.62 зворот, 63). Згідно з яким 7/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 успадкував ОСОБА_1 та зареєстрував право власності на вказану частину житлового будинку, про що свідчить відмітка БРБТІ (а.с.7).

Крім цього, 2/9 частин вказаного житлового будинку успадкувала ОСОБА_4 , на підставі ст.535 ЦК УРСР.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 також померла, згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я (а.с.48).

За час свого життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старинської сільської ради народних депутатів Гаврилко Л.Я., зареєстрований в реєстрі за №79. Згідно з яким все своє майно ОСОБА_1 (а.с.48 зворот - 49).

31 січня 2003 року ОСОБА_7 , державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/9 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 .

У такий спосіб ОСОБА_1 набув право власності на 11/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 , відповідно шляхом успадкування часток цього нерухомого майна після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (7/18 + 2/9).

Спірні правовідносини регулюються Прикінцевими та Перехідними положеннями ЦК України та ЦК УРСР 1963 року.

V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

За правилом, визначеним п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналіз змісту статей 548,549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до положення ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК УРСР в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках.

У постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року у справі №6-167цс12 зроблено висновок, що «відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті спадкодавця, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями статей 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом в праві був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину».

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_3 , як спадкоємцем за заповітом, 16 квітня 1991 року була подана заява про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.55 зворот-56).

13 березня 1992 року ОСОБА_3 звернувся до державної нотаріальної контори Бориспільського району з протилежною за змістом заявою, якою вказав, що спадщину після смерті ОСОБА_2 він не прийняв та на неї не претендує. Наміру звертатись в суд для продовження строку для прийняття спадщини немає. Крім цього, не заперечує проти оформлення спадщини сином спадкодавця - ОСОБА_1 (а.с.61).

20 жовтня 1992 року ОСОБА_3 направив до Бориспільської районної державної нотаріальної контори лист, за змістом якого вказав, що свою частину спадкового майна після смерті ОСОБА_2 оформить на себе при першій можливості (а.с.65)

В подальшому ОСОБА_3 до Бориспільської районної державної нотаріальної контори не звернувся та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/18 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовується в АДРЕСА_1 , не отримав. Тому, спадщина на вказані 7/18 частин після смерті ОСОБА_2 залишилась відкритою.

У зв`язку з цим, суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача ОСОБА_5 стосовно того, що ОСОБА_3 не вчинив жодних дій, спрямованих на фактичний вступ і управління або володіння спадковим майном. Оскільки дані доводи у повній мірі спростовуються заявою ОСОБА_3 , поданою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом.

У такий спосіб ОСОБА_3 у встановлений законом спосіб висловив своє волевиявлення щодо прийняття спадщини.

За таких обставин, судом не вбачається правових підстав для застосування щодо спірних правовідносин положення ст.554 ЦК УРСР, та перерозподілу частки ОСОБА_3 серед інших спадкоємців, зокрема шляхом визнання за позивачем права власності на належну ОСОБА_3 частку спадщини у вигляді 7/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 .

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті Другою Єнакіївською державною нотаріальною конторою Донецької області була заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 .

Зокрема, згідно листа завідувача Другої Єнакіївської державної нотаріальної конторою Донецької області, адресованого Бориспільській державній нотаріальній конторі, від 07 травня 1997 року, з`ясовувалось питання щодо факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Незважаючи на ту обставину, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не оформив своїх спадкових прав на 7/18 частин спірного житлового будинку з відповідними надвірними будівлями. Вказані 7/18 частин житлового будинку увійшли до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 та підлягають успадкуванню у встановлений законом порядку та строки його спадкоємцями.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних, тому у задоволенні пред`явленого ОСОБА_1 позову слід відмовити.

VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 802 гривні 80 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ч.1 ст.548, ч.1 та ч.2 ст.549, ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК УРСР, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту неприйняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 16 липня 2020 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський