ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/663/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

встановив:

У липні 2020 року ТзОВ «Перший український експертний центр» в особі уповноваженого представника звернулось до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційних втрат та 3% річних по квартирі АДРЕСА_1 .

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за наступних підстав.

Наказне провадження - особливий вид цивільного процесу, призначений для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а саме - заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року встановлено, що наявність спору про право встановлюється якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя ст. 267 Цивільного кодексу України).

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу заявник звертаючись до суду з даною заявою просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованісті за оплату житлово-комунальних послуг за період з липня 2017 року по грудень 2018 року.

У свою чергу, із доданих до заяви документів, зокрема розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість у боржника виникла з січня 2016 року по червень 2020 року, при цьому із заявою до суду заявник звертається у липні 2020 року, тобто поза межами строку встановленого законом (ст. 257 ЦК України) для звернення до суду з даними вимогами у порядку наказного провадження.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У свою чергу пунктом 10 вищезазначеної Постанови Пленуму та нормами ЦПК України не передбачається можливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, його може бути видано лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Беручи до уваги те, що частина заявлених вимог у заяві про видачу судового наказу не підлягає розгляду у порядку наказного провадження, а заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд приходить до висновку про відмову у видачі видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 257 ЦК України, ст.ст. 161, 165, 166, 260-261, 352, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр`у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: