ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3865/20 Справа № 185/5176/19 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс"

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (далі - ТОВ "ФК "Прайм Альянс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Позовна заява мотивована тим, що 14.09.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R3В від 14.09.2012 року у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 175 900,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 14.09.2019 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12,89 % річних.

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів, відповідачем було укладено договір застави № R3В-Z1 від 14.09.2012 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2.5 L А/Т, тип - легковий седан, 2012 р.в., колір білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 13.09.2012 року.

22 червня 2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн, за яким ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло право вимоги до відповідача за договором застави № R3В від 14.09.2012 року на предмет застави. На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ПАТ "ВТБ Банк" і додано обтяжувача ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія".

В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R3В від 14.09.2012 року.

14 березня 2019 року між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право вимоги до відповідача за договором застави № R3В від 14.09.2012 року на предмет застави, а саме: автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2.5 L А/Т, тип - легковий седан, 2012 р.в., колір білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 .

Отже, на даний час усі права кредитора за кредитним договором № R3В від 14.09.2012 року та договором застави № R3В-Z1 від 14.09.2012 року належать ТОВ "ФК "Прайм Альянс".

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору утворилась заборгованість в розмірі 154 554,34 грн., яку було відступлено Банком ТОВ "ФК "Прайм Альянс".

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором налічується заборгованість в розмірі 224 789,10 грн., яка складається із: загальної заборгованості за кредитом - 154 554,34 грн., а також з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, що станом на 23.04.2019 становить 70 234,76 грн. Більше того, на підставі вищезазначених договорів між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс", 21.03.2019 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 17236704 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" і додано обтяжувача ТОВ "ФК "Прайм Альянс".

Ураховуючи викладене, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 224 789,10 грн. перед ТОВ "ФК "Прайм Альянс" за кредитним договором № R3В від 14.09.2012 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2.5 L А/Т, тип - легковий седан, 2012 р.в., колір білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , шляхом надання дозволу ТОВ "ФК "Прайм Альянс" на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ "ФК "Прайм Альянс" правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зобов`язати ОСОБА_1 передати ТОВ "ФК "Прайм Альянс" предмет застави: автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2.5 L А/Т, тип - легковий седан, 2012 р.в., колір білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 13.09.2012 року, з комплектами ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, стягнути із ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 3 371,84 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "ФК "Прайм Альянс", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 14.09.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R3В від 14.09.2012 року у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 175 900,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 14.09.2019 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12,89 % річних (а.с.5-9).

ПАТ "ВТБ Банк" на виконання умов кредитного договору № R3В від 14.09.2012 року надано ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 175 900,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 19621 від 14.09.2012 року (а.с.10).

14 вересня 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу № R3В-Z1, згідно з умовами якого заставодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань зазначених в кредитному договорі № R3В від 14.09.2012 року, заставляє майно, а саме автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2.5 L А/Т, тип - легковий седан, 2012 р.в., колір білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 13.09.2012 року, відповідно до п.1.1 Договору застави (а.с.11).

Відповідно до п.1.3. договору застави, заставодержатель має право згідно з Кредитним договором за рахунок Предмету застави задовольнити свої вимоги в повному обсязі, на момент, фактичного задоволення (максимальний розмір вимоги), включаючи кредит, проценти за користування кредитом, пеню, комісію та будь які інші платежі, передбачені Кредитним договором, збитки, завдані у зв`язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов`язань, а також витрати на здійснення забезпечення заставою вимоги.

Відповідно до п.5.8. договору застави, заставодержатель має право у разі невиконання зобов`язань за Кредитним договором та/або за цим договором застави достроково стягнути суму кредиту та звернути стягнення на Предмет застави (у т.ч. вилучити Предмет застави).

Згідно п.5.10. договору застави звернення стягнення та реалізація Предмету застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, в т.ч. але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України.

22 червня 2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № R3В від 14.09.2012 року, що підтверджується копією цього Договору відступлення прав вимоги (а.с.13), копією реєстру права вимоги № 1 (а.с.13-16), та копією акту приймання-передачі документації (а.с.17).

22 червня 2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн, за яким ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором застави № R3В від 14.09.2012 року на предмет застави, що підтверджується копією цього Договору (а.с.18-20).

Судом також встановлено, що на підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн від 22.06.2015 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ПАТ "ВТБ Банк" і додано обтяжувача ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" (а.с.21).

27 грудня 2018 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис, а саме: заборонено відчужувати автомобіль легковий, Toyota, модель -Camry, 2012 р.в., номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , де обтяжувачем є ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", а боржником - ОСОБА_1 (а.с.29).

29 січня 2019 року між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № R3В від 14.09.2012 року, що підтверджується копією цього Договору (а.с.22-24), копією витягу з реєстру боржників (а.с.25), та витягу з акту приймання-передачі документації боржників (а.с.26).

29 січня 2019 року між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором застави № R3В від 14.09.2012 року на предмет застави, а саме: автомобіль марки - Toyota, модель - Camry, 2012 р.в., номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що підтверджується цим договором (а.с.28) та копією витягу з акту приймання-передачі документації (а.с.28).

Судом також встановлено, що на підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, 14.03.2019 року, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" і додано обтяжувача ТОВ "ФК "Прайм Альянс" (а.с.30).

Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та перестав належним чином сплачувати борг за договором, внаслідок чого має заборгованість за кредитом, яка складає 154 554,34 грн., а також позивачем нараховано індекс інфляції та 3 % річних, що станом на 23.04.2019 року становить 70 234,76 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.32).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності, прийшовши до висновку, що позивачем обрано не належний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки звернути стягнення на предмет договору застави шляхом надання дозволу ТОВ "ФК "Прайм Альянс" на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ "ФК "Прайм Альянс" правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не має можливості, оскільки це буде суперечити ст.ст. 590, 591 ЦК України, ст. 21 Закону України "Про заставу", та Закону України "Про виконавче провадження". Тобто процедура реалізації заставного майна чітко визначена чинним законодавством у випадку звернення стягнення на заставне майно шляхом звернення заставодержателя з позовом до суду. Стаття 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", на яку посилається позивач, містить норми щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Крім того, в договорі застави транспортного засобу № R3В-Z1 від 14.09.2012 року не зазначений порядок реалізації рухомого майна при зверненні заставодержателем стягнення на предмет застави, що не визначає окремий порядок звернення стягнення на предмет застави та порядок його реалізації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України "Про заставу" застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 3 Закону України "Про заставу" застава має похідний характер від забезпеченого зобов`язання.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною другою статті 27 Закону України "Про заставу" визначено, що застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання є позасудовим способом звернення стягнення на заставне майно.

Аналогічний по суті висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.04.2019 року у справі № 523/8653/15-ц (провадження № 61-43889св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року у справі № 638/11078/15-ц (провадження № 61-13782св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.07.2019 року у справі № 461/12019/15-ц (провадження № 61-19390св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.02.2020 року у справі № 471/427/16-ц (провадження № 61-8860св19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі № 160/364/16-ц (провадження № 61-42420св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції установлено, що ТОВ "ФК "Прайм Альянс", звертаючись до суду з цим позовом до ОСОБА_1 просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № R3В від 14.09.2012 року звернути стягнення на предмет застави шляхом надання дозволу позивачу на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням транспортного засобу, наділивши позивача правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У пункті 6.2 договору застави № R3В-Z1 від 14.09.2012 року передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України та може бути здійснено на підставі рішення суду або в позасудовому порядку. При цьому використання позасудових способів не позбавляє заставодержателя права звернутися до суду.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що законодавець надав альтернативу заставодержателю щодо обрання способу реалізації предмета забезпечувального обтяження, зокрема п.1 ч.1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпечувального обтяженням зобов`язання не заслуговують на увагу, оскільки спосіб звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля будь-якій третій особі покупцю від імені власника є позасудовим способом захисту, що відповідає положенням статті 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у зв`язку із чим вимоги ТОВ "ФК "Прайм Альянс" не підлягають задоволенню.

При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави в інший спосіб, ніж надання дозволу на укладення договору купівлі-продажу предмету застави.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року, п.1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко