Справа №521/4638/19
Провадження № 2-п/521/79/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

секретаря судового засідання Петренчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11.09.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання правочину частково недійсним, переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала вищевказана цивільна справа. 11.09.2019 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання правочину частково недійсним, переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності було повністю задоволено.

15.07.2020 року представник ОСОБА_1 подала до Малиновського районного суду м. Одеси заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення. В обґрунтування вказаної заяви, зазначено, що ОСОБА_1 не згоден з даним заочним рішенням та вважає позовні вимоги позивача безпідставними. У встановленому законом порядку він повідомлений не був. Разом з заявою про перегляд заочного рішення, представником відповідача було подано заяву про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Представник ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення просила задовольнити.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі наступного.

11.09.2019 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання правочину частково недійсним, переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності було повністю задоволено, та визнано договір дарування 3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , від 21 липня 2003 року та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Шевиріною А.О. удаваним правочином, , що замість договору дарування укладено договір купівлі-продажу; визнано частково недійсним договір купівлі-продажу 3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в частині покупця; визнати покупцем 3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , з моменту укладення. визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та складаються в цілому з одного кам`яного жилого будинку під літ. «А», житловою площею 35,3 кв.м. та надвірних споруд під літ. «Б, В» - літні кухні, «Г» - вбиральні, «Е» - гаражу, «Ж» сараю, № 1-12- огорожі, І, II, IV - мостіння, III- колодязь, розташованих на земельній ділянці площею 850 кв.м.

Судом встановлено, що заочне рішення було винесене на підставі неявки відповідача по справі у судове засідання 02.07.2019 року та повторної неявки у судове засідання 23.07.2019 року. При цьому, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать: по-перше, рекомендоване повідомлення, на судове засідання 02.07.2019 року (а.с.72), що повернулось з особистим підписом відповідача, що свідчить про те, що сам конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі від 03.06.2019 року, копію позовної заяви та додатки до неї ОСОБА_1 отримав особисто; по-друге, рекомендоване повідомлення на судове засідання 23.07.2019 року (а.с.80), яке ОСОБА_1 отримав особисто; по-третє, всі вищезазначені документи надсилались судом за адресою прописки відповідача, згідно листа Адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Одеській області (а.с.61), а саме: м. Одеса, вул. Тетяни Тесс, буд. 55.

Стосовно тверджень відповідача ОСОБА_1 , що він жодного поштового повідомлення від суду не отримував, оскільки на наявних у матеріалах справи поштових повідомленнях про вручення не його особистий підпис, суд ставить до даного твердження критично, оскільки це є лише домислом відповідача.

Згідно п. 991 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» №270 від 05.03.2009 року, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно п. 102 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» №270 від 05.03.2009 року, в об`єкті поштового зв`язку вручаються: рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки додому.

Відповідно до п. 102 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» №270 від 05.03.2009 року, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Враховуючи вищенаведені норми, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка вручалися ОСОБА_1 на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу (паспорта громадянина України тощо), а сама лише заява про скрєнная кримінального правопорушення не є підставою вважати, що у рекомендованих відправленнях, які слугують доказом належного повідомлення відповідача про розгляд справи, стоять не підписи, які належать ОСОБА_1 .

Суд акцентує свою увагу на тому, що це безпосередньо право ОСОБА_1 з`являтись до суду в судові засідання чи ні, але безпосередньо суд своє зобов`язання щодо повідомлення його як сторону по справі виконав в повному обсязі, докази чого, знаходять своє підтвердження в матеріалах справи.

Наведені доводи ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення є необґрунтованими, оскільки ним не зазначено обставини, які перешкоджали відповідачеві отримувати судові повістки, з`являтися до суду або надати заяву про перенесення розгляду справи, що свідчить про свідоме невжиття заходів щодо реалізації своїх процесуальних прав.

Згідно 3, 4 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суд зазначає, що представник ОСОБА_1 адвокат А.С. Басян ознайомилася з матеріалами цивільної справи та з текстом заочного рішення від 11.09.2019 року ще 16.03.2020 року, а тому суд вважає, що адвокат А.С. Басян отримала копію заочного рішення від 11.09.2019 року, ознайомившись із матеріалами справи, про що в матеріалах справи залишено письмову розписку, яка підшита після заочного рішення (а.с.114). Враховуючи все вищевикладене, суд вважає твердження про те, що ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення від 11.09.2019 року лише 01.04.2020 року є зловживанням процесуальними правами та бажанням ввести суд в оману.

Стосовно заяви про поновлення строку на перегляд заочного рішення від 11.09.2019 року, суд зазначає, що п. 3 прикінцевих положень ЦПК України, яким було запроваджено, що під час дії карантину строк на подання заяви про перегляд заочного рішення продовжується на строк дії карантину, набрав чинності 02.04.2020 року, тобто після ознайомлення з матеріалами справи. До того ж, представнику відповідача нічого не заважало скористатися альтернативними шляхами звернення (електронна пошта, поштовий зв`язок тощо) та подати заяву про перегляд заочного рішення у строк визначений ст. 284 ЦПК України.

До того ж, суд звертає увагу представника заявника, що згідно постанови Кабінету міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету міністрів України» від 04.05.2020 року № 332, постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», доповнено підпунктом 8 абзацом такого змісту: дозволити діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у зв`язку з послабленням дії карантину, представнику ОСОБА_1 нічого не заважало виконувати свої професійні обов`язки та подати заяву про перегляд заочного рішення після ослаблення карантину, проте ОСОБА_4 звернулася до суду тільки 15.07.2020 року, тобто через 73 дні після ослаблення карантину.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що у ОСОБА_1 сплинув строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення ще 06.04.2020 року, оскільки з матеріалами справи та заочним рішення його представник ознайомилась ще 16.03.2020 року.

Керуючись ст.ст. 280 289, 260 -263 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Повернути заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11.09.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання правочину частково недійсним, переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності - заявнику без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 24.07.2020 року.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок