Справа №522/163/20
Провадження №2/522/38/20
УХВАЛА

21 липня 2020 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександра Володимировича, ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме, належними їм житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно здійсненої надбудови другого поверху квартири АДРЕСА_2 .

Також, в прохальній частині позову позивач просив про витребування доказів.

Ухвалою суду від 08.01.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого засіданні на 10.02.2020 року.

Клопотання про витребування доказів залишено без розгляду у зв`язку з неналежним оформленням.

07.02.2020 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, якою в якості позивача також зазначено ОСОБА_3 .

У підготовче засідання призначене на 10.02.2020 року позивачі не з`явилися, представник позивачів адвокат Кукало О.М. 23.01.2020 року надав суду заяву про витребування доказів.

Від представника відповідача адвоката Грушанський А.В. 10.02.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява щодо відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.02.2020 року заяву представника позивачів адвоката Кукало Олени Миколаївни про витребування доказів задоволено.

Ухвалою суду від 11.02.2020 року заяву представника позивачів адвоката Кукало Олени Миколаївни про витребування доказів задоволено.

Розгляд справи відкладено на 23.03.2020 року

23.03.2020 року судом прийнято позов у новій редакції та за клопотанням представника відповідача від 22.03.2020 року, розгляд справи на 18.05.20 року.

Ухвалою суду від 18.05.2020 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 15.07.2020 року.

У судове засідання призначене на 15.07.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 21.07.2020 року.

У судове засідання призначене на 21.07.2020 року позивачі та їх представник ОСОБА_6 не з`явилися, про дату, час, та місце судового засідання були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час, та місце судового засідання були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

До аналогічної позиції дійшов і ВС у своїй постанові від 27.03.2020р. по справі №522/22303/14-ц.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у січні 2020 року, позивачі та його представник не цікавляться розглядом справи, не з`являються у судові засідання, не надавши докази причин поважності неодноразової неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

В матеріалах справи містяться відомості щодо належного сповіщення представника позивача про розгляд справи, а саме містяться розписки представника позивачів ОСОБА_6 про виклики до суду на 15.07.2020 року та 21.07.2020 року.

Крім того, позивачі, будучи обізнаними про можливість розгляду справи без їх участі та/або участі їх представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, чим позбавляють суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про належне сповіщення позивачів.

З огляду на те, що позивачі та їх представник двічі не з`явилися у судове засідання та не подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, питання про повернення судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 131, 210, 223, 247, п.3 ч.1 ст.257, 268, ст.ст.353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександра Володимировича, ОСОБА_7 Людмили ОСОБА_8 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, усунення перешкод у користуванні власністю - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 21 липня 2020 року.

Суддя Домусчі Л.В.