З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 11 Слов`янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт», про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт», про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Дана позовна заява мотивована тим, що 10 грудня 2018 року приблизно о 07 годині 50 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ravon R2» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювала рух по вул. Банківській м. Слов`янська в напрямку вул. Шевченка, та виконуючи маневр повороту ліворуч, не надала перевагу в русі автомобілю «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача, який рухався в попутному напрямку. В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав серйозні механічні пошкодження.
Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали грубі порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , а саме п. 10.4 ПДР України. Постановою Слов`янського міськрайонного суду від 16 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.
Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ СК «Український страховий стандарт» (м. Київ, пров. Балтійський, 20).
Різницю між сумою відшкодування та сумою, яка має бути відшкодована страховим, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП або особа, на якого, згідно закону, покладено цю відповідальність.
Отже, відповідачі зобов`язані відшкодувати ОСОБА_1 шкоду у розмірі:
Крім того, з ОСОБА_2 належить стягнути вартість проведення оцінки майнової шкоди завданої ДТП у розмірі 800 грн. та 180 грн. - вартість проведення дефектування пошкодження на фірмовій СТО ТОВ «Компанія Алекс», а також вартість послуг адвоката в розмірі 8000 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник позивача Кочуков Д.Г. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій на заявлених уточнених вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
10 грудня 2018 року о 07 годині 50 хвилин в м. Слов`янську сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Ravon R2» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача та «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача. Так, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ravon R2» державний номерний знак НОМЕР_1 ,по мокрому асфальтному покриттю вулиці Банківської в напрямку вулиці Шевченка, на перехресті, на зелений сигнал світлофору, з крайньої правої полоси, виконуючи маневр повороту ліворуч не надала перевагу автомобілю «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті наведеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.6 ПДР України.
За вказаним фактом співробітниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення та оформлено справу про адміністративне правопорушення, яку направлено до суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху встановлено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
В результаті наведеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого та позивача у даній справі «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а саме: глибока деформація передньої правої двері, з порушенням геометрії (з шумоізоляцією); розрив накладки передньої правої двері; пошкодження правої підніжки в зборі з кронштейном; подряпини задньої правої двері; деформація правого порогу в отворі передньої двері приблизно на 0,4 м; пошкодження плівки правого порогу; пошкодження бризговика переднього правого та заднього правого коліс; зріз накладки задньої правої арки та облом кріплення; скол лакофарбового покриття заднього правого крила; деформація з тріщиною заднього бамперу, пролам його нижньої частини (текстури); зріз та деформація заднього правого диску; подряпини накладки задньої правої двері; перевірка задньої підвіски; зріз бризговика заднього правого колеса; тріщини заднього правого підкрилка; пошкодження переднього правого бризговика колеса; пошкодження накладки переднього правого крила; подряпини переднього правого диска; скол переднього бамперу, - що підтверджується Протоколом (актом) огляду транспортного засобу, проведеного 11 грудня 2018 року оцінщиком-автотоварознавцем Биленком А.В. у м. Краматорськ.
Частинами першою і другою статті 1166 Цивільного кодексу України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
На підставі ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 наведеного Закону закріплено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язан6і з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.
Пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.
Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог ОСОБА_1 про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15).
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
Згідно з частинами 1-3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, згідно з наданим розрахунками вартості послуг за надану правову допомогу, винагорода адвоката Кочукова Д.Г. за надання правової допомоги ОСОБА_1 , згідно договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2019 року, становить 8000,00 грн.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною вимогою щодо поновлення на роботі, а отже судовий збір в даному випадку підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, а отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., а також на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 76-78, 81-82, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт», про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Повний текст рішення виготовлений 24 липня 2020 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О.Сидоренко