УХВАЛА

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 203/982/18

провадження № 61-10832св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» про припинення правовідносин, що виникли на підставі договору про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «НВО «Созидатель» про припинення правовідносин, що виникли на підставі договору про надання послуг.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01 жовтня 2007 року між ним та ПрАТ «НВО «Созидатель» було укладено Договір про надання послуг з утримання житлового будинку і споруд та прибудинкової території № 93.

08 липня 2016 року у будинку АДРЕСА_1 було організовано ОСББ «Дніпровський-10».

Відповідно до протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку було вирішено, зокрема, взяти вищезазначений будинок в управління та розірвати індивідуальні договори співвласників будинку з ПрАТ «НВО «Созидатель» на обслуговування та ГВП.

З 01 травня 2017 року будинок обслуговує ОСББ «Дніпровський-10», шляхом укладення договорів з відповідними організаціями про надання послуг: договору про надання послуг з вивезення та захоронення ТПВ №900 від 14 квітня 2017 року; договору про технічне обслуговування ліфтів №517 від 28 квітня 2017 року; договору на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №14270; договору транспортування природного газу від 01 травня 2017 року; договору постачання природного газу від 12 вересня 2017 року тощо.

З огляду на припинення обслуговування будинку ПрАТ «НВО «Созидатель», з метою врегулювання договірних відносин, від мешканців будинку на адресу відповідача 25 квітня 2017 року були направлені примірники додаткових угод про припинення договірних відносин в частині до договору про надання послуг з утримання житлового будинку, метою яких було припинення надання усіх послуг окрім електропостачання квартир.

Відповідач від укладення зазначених угод відмовився, але і нараховувати плату за усі послуги, окрім електропостачання житла перестав. Однак, починаючи з липня 2017 року ПрАТ «НВО «Созидатель» безпідставно почав додатково нараховувати послугу за електропостачання місць загального користування в порушенням, оскільки рішенням власників приміщень на загальних зборах було прийнято рішення припинити індивідуальні договори з відповідачем, взяти ОСББ у власне управління, а також ОСББ вступає колективним споживачем комунальних послуг. Відповідач підтвердив свою згоду листом від 06 вересня 2017 року № 1094-2017 та здійснив дію направлену на прийняття таких умов зокрема у травні та червні 2017 року перестав нараховувати плату за послуги окрім електропостачання квартир.

Проте, відповідач порушив норми Договору про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд) №93, допустив порушення процедури укладення договорів та допустив порушення прав позивача, а саме з липня 2017 року (тобто після припинення договору) почав нараховувати плату за послуги електропостачання місць загального користування.

У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 просив суд припинити з 01 травня 2017 року правовідносини, що виникли між ним та ПрАТ «НВО «Созидатель» на підставі Договору про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд) № 93 в частині, що передбачені п. 2 Додатку № 1 «Перелік послуг, що надаються за договором, та розрахунок щомісячних платежів» до Договору про надання послуг з утримання житлового будинку і споруд та прибудинкових територій №93 від 01 жовтня 2007 року; п. 3 Додатку № 1 «Перелік послуг, що надаються за договором, та розрахунок щомісячних платежів» до Договору про надання послуг з утримання житлового будинку і споруд та прибудинкових територій №93 від 01 жовтня 2007 року за найменуванням «Водопостачання та водовідведення»

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» про припинення правовідносин, що виникли на підставі договору про надання послугпризначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко