Справа № 361/835/20
провадження № 4-с/361/38/20
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

06 липня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року до суду надійшла скарга Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича. В обґрунтування скарги зазначається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. перебувають два виконавчі провадження: №58136051 стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 139 409,64 швейцарських франків на користь АТ «Універсал Банк» та №58136046 стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення судового збору в розмірі 3 654,00 гривень на користь АТ «Універсал Банк». У рамках виконавчих проваджень приватним виконавцем вчинялись заходи щодо примусового звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором №066- 2008-2228 від 27.06.2008 року за виконавчим документом, 28.03.2019 року проведено опис та арешт нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме, квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 07.05.2019 року ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» складено висновок про вартість нерухомого майна, де вартість предмета іпотеки становила 695 210,00 гривень. Під час проведення виконавчих дій встановлено, що в іпотечній квартирі зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Приватним виконавцем було скеровано запит до Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області щодо надання дозволу на реалізацію вказаної квартири, право користування якою має неповнолітня дитина. Проте, згідно відповіді Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вих. №2-17/3089 від 08.08.2019 не має підстав для надання дозволу на реалізацію вищезазначеного майна, у зв`язку з порушенням житлових прав дитини. Внаслідок цього, передана в іпотеку квартира, не реалізується. Бездіяльністю приватного виконавця Трофименка М.М., порушується право стягувача на своєчасне та повне задоволення своїх законних вимог згідно виконавчих листів №361/6368/15-ц від 16.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №066-2008-2228 від 27.06.2008 року в розмірі 139 409,64 швейцарських франків та судового збору в розмірі 3 654,00 гривень.

На підставі викладеного, скаржник просить визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Трофименка М.М. щодо невжиття усіх необхідних заходів щодо передачі на примусову реалізацію в рамках виконавчого провадження №58136051, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка належить на праві власності ОСОБА_1 ; зобов`язати приватного виконавця Трофименка М.М. провести усі необхідні заходи щодо передачі на примусову реалізацію в рамках виконавчого провадження №58136051, вищевказаної квартири.

Представник скаржника АТ «Універсал банк» - Приходько Л.А. у судовому засіданні доводи скарги підтримала, просила про задоволення скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. до суду не з`явився, направивши до суду належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження та письмові пояснення на скаргу, де пояснив, що ним для виконання виконавчого провадження №58136051вчиняються усі необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Заінтересована особа ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на запроваджені карантинні заходи у зв`язку із поширенням на території України коронавірусу. Проте, у вказаному клопотання не зазначено обставин, пов`язаних із карантинним заходами, які об`єктивно перешкоджають боржнику з`явитися у судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до таких висновків.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 15 квітня 2016 року у справі №361/6368/15-ц позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 139 409,64 (сто тридцять дев`ять тисяч чотириста дев`ять) швейцарських франків; стягнуто судовий збір в розмірі 3 654,00 гривень. Рішення набрало законної сили 01 лютого 2017 року.

На підставі виконання вищевказаного рішення суду видані два виконавчі листи:

-виконавчий лист №361/6368/15-ц (№2/361/219/16), виданий 16.03.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 139 409,64 швейцарських франків;

- виконавчий лист №361/6368/15-ц (№2/361/219/16), виданий 16.03.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» витрат по оплаті судового збору в розмірі 3 654,00 гривень.

Постановами приватного виконавця Трофименка М.М. від 19.01.2019 року відкрито виконавчі провадження:

- №58136051 стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 139 409,64 швейцарських франків на користь АТ «Універсал Банк»;

- №58136046 стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення судового збору в розмірі 3 654,00 гривень на користь АТ «Універсал Банк».

22.01.2019 року приватним виконавцем у виконавчому провадженні №58136051 винесено постанову про арешт майна боржника.

Постановою приватного виконавця від 28.03.2019 року проведено опис та арешт нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме, квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

30.04.2019 року для проведення оцінки нерухомого майна приватним виконавцем залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА», про що винесено постанову №58136051 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

07.05.2019 року ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» складено висновок про вартість нерухомого майна. Станом на дату оцінки вартість предмета іпотеки становила 695 210,00 гривень.

Під час проведення виконавчих дій встановлено, що згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.05.2019 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 червня 2019 року приватним виконавцем направлено запит до Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області щодо надання дозволу на реалізацію вказаної квартири, право користування якою має неповнолітня дитина.

Згідно відповіді Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вих. №2-17/3089 від 08.08.2019 року батьки малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з письмовими заяви щодо надання дозволу на відчуження квартири АДРЕСА_3 не зверталися. Зазначено, що дозвіл на відчуження майна, право власності або право користування яким мають діти, надається у разі надання іншого рівноцінного житла або покращення житлових умов дитини. Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області не має підстав для надання дозволу на реалізацію вищезазначеного майна, у зв`язку з порушенням житлових прав дитини.

На думку скаржника, чинне законодавство не містить обов`язку виконавця у випадку з`ясування реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою нерухомого майна, що є предметом стягнення, отримувати згоду органу опіки та піклування.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з частиною сьомою статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» відповідно до якої держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 ( далі - Порядку реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 ( далі - Інструкції з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2019 року в справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) та від 10 жовтня 2019 року в справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19).

Згідно з пунктом 1 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень - ця Інструкція з організації примусового виконання рішень розроблена відповідно до вимог Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Із системного аналізу даного підзаконного акту вбачається, що його завданням є визначення окремих питань організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, дотримання приватним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» та положень Закону України «Про іпотеку», яким не передбачено обов`язку виконавця отримувати дозвіл органу опіки та піклування для примусової реалізації іпотечного майна, не позбавляють виконавця обов`язку щодо організації виконання судового рішення способом, визначеним Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Таким чином, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження №58136051, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, так як в діях приватного виконавця Трофименка М.М. при виконанні вищевказаного виконавчого провадження, зокрема, щодо звернення до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію іпотечної квартири, ознак неправомірності та бездіяльності не вбачається, дії приватного виконавця направлені на виконання виконавчого документу 361/6368/15-ц, виданий 16.03.2017 р., при цьому, права стягувача не порушувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 386-388 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Н.М. Петришин