Справа № 182/1444/20
Провадження № 2-др/182/3/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
21.07.2020 року м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справ за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Індустріал-Сервіс» про стягнення грошових коштів, -
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Виробниче об`єднання «Індустріал-Сервіс» про стягнення грошових коштів.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Індустріал-Сервіс" про стягнення невиплачених при звільненні грошових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди були залишені без задоволення.

09 липня 2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі, про стягнення з позивача судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу у сумі 7500 грн. 00 коп.

Суд, розглянувши заяву, проходить до наступного висновку.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ "Виробниче об`єднання "Індустріал-Сервіс" про стягнення невиплачених при звільненні грошових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди були залишені без задоволення (а.с.146-153).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу, складає 7500 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Стороною відповідача надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 02 січня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ВО «Індустріал- Сервіс», додаткову угоду №2 від 27 квітня 2020 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 02 січня 2020 року та акт№1/02-20 про надання правової допомоги від 04 травня 2020 року (а.с.88-90). Відповідно до вищевказаного акту, загальна сума витрат на правничу допомогу складає 7500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими,а їх розмір є обґрунтованим.

Окрім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10 грудня 2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Стороною відповідача надано докази витрат. Разом з тим суд не вбачає належного обґрунтування щодо неминучості цих витрат з урахуванням того факту, що справа є незначної складності, також стороною відповідача не надано акт виконаних робіт, з якого можливо було б встановити фактично виконані роботи. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Однак, вищевказані документи, оформлені у відповідності до встановленого порядку, з відповідними відмітками в матеріалах справи та до клопотання долучені не були.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог представника відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 13, 43, 49, 76-81, 89, 133, 137, 141, ч.1 ст. 223, 229, 241, 246, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовитипредставнику відповідача ОСОБА_1 в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Індустріал-Сервіс» про стягнення грошових коштів.

На додаткове рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал