ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/485/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Москаленко А.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - 1. ОСОБА_2 ; 2. Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Київ",

треті особи - 1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" Караченцева Артема Юрійовича; 2. Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянув в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" Караченцева Артема Юрійовича, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач 1) та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" (далі - ПАТ АКБ "Київ", відповідач 2) про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є внуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після своєї померлої баби. 03.04.2019 державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори Левицькою І.В. була заведена спадкова справа №40/2019 щодо майна померлої. Водночас нотаріус повідомила позивача, що вона не може видати йому свідоцтво про право на спадщину на квартиру, так як вказана квартира перебуває під арештом. Арешт на квартиру було накладено реєстратором Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2010 у справі №2-336/2010. Вищевказана ухвала була винесена у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (справа №2-336/2010). У вказаній справі були вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на ряд майна, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . Однак арешт на квартиру було накладено помилково, так як ОСОБА_2 - баба позивача та ОСОБА_2 - відповідач по справі №2-336/2010, є різними особами, що підтверджується різними реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а саме бабі позивача ОСОБА_2 був присвоєний РНОКПП НОМЕР_2 , а відповідачу у справі №2-336/2010 ОСОБА_2 присвоєно № НОМЕР_3 . Таким чином арешт на квартиру накладений помилково, внаслідок чого позивач не може отримати свідоцтво на право власності на квартиру, що порушує його права спадкоємця.

Ухвалою від 21.01.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем було подано заяву відповідно до якої позовні вимоги від підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 була повідомлена про розгляд справи у встановленому законом порядку про що свідчить зворотне повідомлення про вручення судових документів, проте в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала.

Відповідач ПАТ "АКБ "Київ" повідомлявся про розгляд справи в порядку, встановленому частиною 11 статті 128 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте його представник в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" Караченцева Артема Юрійовича був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте до суду не з`явився без повідомлення причин неявки, пояснення щодо позову не подав.

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслало до суду пояснення щодо позову, та просило проводити розгляд справи за відсутності їхнього представника, а вирішення справи покласти на розсуд суду.

Нез`явлення учасників справи є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом на право власності № 912 від 24.09.1993 (а.с. 15-16).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть №115 від 22.01.2019 (а.с. 17), внаслідок чого відкрилася спадщина, до якої входить вищевказана квартира.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що першу чергу на право спадкування за законом мають діти спадкодавця,.. той з подружжя, який його пережив та батьки.

Чоловіком спадкодавця був ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 19.11.1957 (а.с. 19).

Проте він помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 03.08.1998.

Сином спадкодавця був ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 07.09.1960 (а.с.20).

Однак від помер ще ІНФОРМАЦІЯ_4 , ще до смерті самого спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 12.12.2016.

Позивач є сином ОСОБА_4 , підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 20.05.1986 (а.с. 22).

А відтак позивач ОСОБА_1 є онуком спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином позивач є спадкоємцем тієї частки спадщини, яка б належала його батьку, якби він був живим на час відкриття спадщини.

З метою отримання спадщини позивач звернувся до Восьмої Київської нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Левицькою І.В. його було повідомлено про те, що квартира, яка підлягає спадкуванню, перебуває під арештом.

Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.11.2019 № 187898511 (а.с. 11-12) у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження (арешт) належної позивачу квартири, внесений 10.02.2010 реєстратором Одинадцятої київської державної нотаріальної контори (реєстраційний номер обтяження: 9503700).

Підставою внесення відомостей про обтяження нерухомого майна стала ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2010 про забезпечення позову у цивільній справі №2-336/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договором (а.с. 10).

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_2 - баба позивача, та ОСОБА_2 - відповідач по справі №2-336/2010, є різними особами, що підтверджується різними реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а саме: бабі позивача ОСОБА_2 був присвоєний РНОКПП НОМЕР_2 , а відповідачу у справі №2-336/2010 ОСОБА_2 присвоєно РНОКПП НОМЕР_3 .

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про те, що спадкодавець не була відповідачем по цивільній справі, в рамках якої було застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а відтак арешт на її квартиру, яка підлягає спадкуванню накладено помилково.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За приписом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 УК України).

Судом встановлено, що заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не залишила, а відтак спадкування за законом одержали спадкоємці за законом.

Спадкоємцем за ОСОБА_2 за правом представлення є її онук спадкодавця ОСОБА_1 .

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна право має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.

Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, щодо такого майна, а обов`язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження.

За приписом статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже, зважаючи, що позивач ОСОБА_1 успадкував квартиру, яка перебуває під обтяженням у зв`язку з чим він не може отримати правовстановлюючий документ, вимоги про зняття арешту суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

На підставі викладеного, керуючись статтями 319, 321, 328, 1216-1218 ЦК України 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений 10.02.2010 11:21:43 за №9503700 Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2010 у справі №2-336/2010.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: