621/449/20
УХВАЛА

24 липня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

з участю: секретаря - Горобець Н.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ сумісно нажитого майна подружжя та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з наступними вимогами: визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ - 21104, 2007 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова ХТА НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; визнати договір НОМЕР_7 купівлі - продажу автомобіля Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , укладений 10.12.2019 в Територіальному сервісному центрі МВС України №6341, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , недійсним; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; зобов`язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

09.07.2020 до канцелярії суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , в якій просить накласти арешт на автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .

На обгрунтування заяви посилається на те, що під час шлюбу з ОСОБА_2 , за спільно нажиті кошти було придбано два автомобілі, які були зареєстровані на ім`я відповідача ОСОБА_2 , а саме, автомобіль ВАЗ-21104, 2007 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова ХТА НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 . Відповідач без згоди позивача продав автомобілі. На даний час існує загроза того, що автомобіль Skoda SUPERB може бути продано та передано ОСОБА_3 іншій особі, що істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання звукозаписувальним засобом не здійснювалося.

Ознайомившись з доводами заяви про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд дійшов наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області 05.09.2006 (а.с. 8)

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17.03.2020, яке набрало законної сили 16.04.2020, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 58)

У період шлюбу на ім`я ОСОБА_2 було придбано автомобілі ВАЗ-21104, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль Skoda SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_6 . Вказана інформація підтверджується даними з довідки територіального сервісного центру № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області.

Крім того, згідно відомостей, зазначених у довідці, автомобіль ВАЗ-21104, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 26.11.2019 перереєстровано на ім`я ОСОБА_5 , автомобіль Skoda SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_6 , 10.12.2019 перереєстровано на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 11)

Позивачем ОСОБА_1 надано докази того, що спірний автомобіль Skoda SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_6 , у період шлюбу був відчужений відповідачем на користь третьої особи, яка є відповідачем у справі, та подальше відчуження автомобіля може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв`язку з чим накласти арешт на автомобіль Skoda SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_6 , оскільки зазначене майно є предметом спору за позовом, в якому позивач просить визнати право власності, а також є велика вірогідністю того, що в разі не вжиття даних заходів можуть бути вжиті заходи щодо подальшого відчуження майна.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 .

Копію ухвали суду направити для негайного виконання до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відповідно до ч. 6 ст. 156 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 24.07.2020.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 , а після її виконання - іншим учасникам справи.

Суддя -