ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7431/19 Номер провадження 22-ц/814/1757/20Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Приватне акціонерне товриство "Гірник"

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 27 травня 2020 року у складі судді Предоляк О.С.

по справі за позовом Приватного акціонерного товриства "Гірник" до ОСОБА_1 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Віолан", Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес", ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ПрАТ «Гірник» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 66 343,62 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 14 січня 2019 року по вул. Бетонній в м. Кременчуці в районі будинку 38 сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 та автомобіля Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ПрАТ «Гірник» ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На підставі абз. 1-2 п.п 33.2 ст. 33 ЗУ «Про «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії учасники ДТП спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка (Європротокол).

Відповідач повністю визнав свою вину у скоєній ДТП, про що зазначив у п. 14 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Зазначало, що автомобіль Renault Duster реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТОВ «Віолан» та використовується позивачем за договором оренди транспортного засобу № 90 від 16 серпня 2016 року, укладеним між ТОВ «Віолан» та ПрАТ «Гірник».

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 7, складеного 23 січня 2019 року судовим експертом ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Duster д.н.з. НОМЕР_2 становить 116343,62 грн.

ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 66343,62 грн., яку позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача, як особи, винної у ДТП.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2020 року позовні вимоги ПрАТ «Гірник» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Гірник» матеріальну шкоду у розмірі 66 343,62 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Гірник» у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, справа за позовом ПрАТ "Гірник" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди розглядалась місцевим судом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

В матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення сторони відповідача про час та місце судового засідання від 27 травня 2020 року на якому відбувся розгляд справи та ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу, з поміж іншого, неналежним його повідомлення про час та місце судового розгляду справи.

Місцевим судом допущено грубе порушення норм процесуального права, яке унеможливило доступ відповідача до правосуддя та є обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а справа розгляду по суті позовних вимог.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 14 січня 2019 року по вул. Бетонній в м. Кременчуці в районі будинку 38 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 та автомобіля Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ПрАТ «Гірник» ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Керуючись абз. 1-2 п.п 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії учасники ДТП спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка (Європротокол).

Автомобіль Renault Duster реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТОВ «Віолан» та використовується позивачем за договором оренди транспортного засобу № 90 від 16 серпня 2016 року, укладеним між ТОВ «Віолан» та ПрАТ «Гірник».

Згідно п. 4.1 вищевказаного договору орендар зобов`язується підтримувати транспортний засіб в справному стані, здійснювати за свій рахунок капітальний та поточний ремонти та технічне обслуговування орендованого транспортного засобу.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 7, складеного 23 січня 2019 року судовим експертом ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Duster д.н.з. НОМЕР_2 становить 116343,62 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу ВАЗ-2108, номерний знак НОМЕР_1 , застрахована згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № НОМЕР_3 в ПрАТ «СК «Брокбізнес».

За заявою потерпілої особи ПрАТ «Гірник», та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору обов`язкового страхування ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 50 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку № 1053 від 25 березня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Місцевим судом не було належним чином повідомлено відповідача та його представника про судове засідання та не досліджено їх заперечень проти позовних вимог ПрАТ «Гірник», в яких відповідач заперечує свою вину в ДТП, що є передумовою майнової відповідальності згідно зі ст. 1188 ЦК України.

Позивач на підтвердження вини відповідача посилається на повідомлення про ДТП, складене учасниками пригоди.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем не надано до суду доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є заподіювачем шкоди, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Таким чином, повідомлення про ДТП від 14 січня 2019 року, складене ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на місці ДТП не може бути прийняте як доказ вини ОСОБА_1 у ДТП, оскільки воно не є належним та допустимим доказом вказаних обставин.

При цьому, ОСОБА_1 заперечує свою вину в ДТП, у той час як позивачем жодних доказів на підтвердження його вини надано не було.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «Гірник» не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «Гірник» про відшкодування матеріальної шкоди, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ПрАТ «Гірник» не підлягають задоволенню, позивачем має бути відшкодовано судові витрати відповідача, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товриства "Гірник" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товриства "Гірник" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 881,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль