Постанова

Іменем України

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 761/24252/14

провадження № 61-5269св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А. Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2019 року

у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 21 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Інноваційно-промисловий банк» (далі -

ВАТ «Інноваційно-промисловий банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Інноваційно-промисловий банк» (далі -

ПАТ «Інноваційно-промисловий банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 197-2007, згідно з умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 105 000 доларів США строком

до 21 грудня 2012 року у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності зі щомісячним погашенням кредиту до 05 числа кожного місяця (включно).

22 травня 2014 року між ПАТ «Інноваційно-промисловий банк»

та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

Зазначало, що ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка становить 160 309,43 доларів США, що в гривневому еквіваленті - 1 872 873,75 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом -

95 823,78 доларів США, що еквівалентно 1 119 496,48 грн, сума заборгованості за відсотками - 64 485,65 доларів США, що еквівалентно 753 377,27 грн.

Ураховуючи зазначене, ПАТ «Дельта Банк» просило суд стягнути

з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі

1 872 873,75 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва

від 12 листопада 2014 року у складі судді Юзькової О. Л. позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 872 873,75 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язань за кредитним договором не виконувала

у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню

на користь банку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 12 листопада 2014 року скасовано та направлено справу на розгляд

за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що матеріали справи

не містять підтвердження проживання відповідача за адресою, яку зазначив банк у своїй позовній заяві. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та в порушення вимог статей 109, 122 ЦПК України

(в редакції чинній на момент розгляду справи), безпідставно прийняв до провадження цивільну справу, яка йому не підсудна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду,

ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 27 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду необґрунтована, оскільки відповідно до частини дев`ятої статті 110 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент відкриття провадження у справі),

а саме за місцем знаходження майна ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_1 , а тому суд апеляційної інстанції безпідставно передав цю справу на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини другої статті 109 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Відповідно до статті 109 ЦПК України 2004 року позови до фізичної особи пред`являються в судза зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Із матеріалів справи убачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто позов, який пред`являється

у порядку, визначеному статтею 109 ЦПК України 2004 року.

Згідно із статтею 122 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій

у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що

не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днівз дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу

за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача

у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Так, у силу вимог процесуального законодавства, суд першої інстанції надсилав запит відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України

в м. Києві, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 зареєстрованою

в м. Києві не значиться.

Отже, з отриманої відповіді було неможливо встановити місце проживання відповідача.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 , як на момент пред`явлення позову, так і на момент розгляду справи

і постановлення судового рішення була зареєстрована по

АДРЕСА_2 (а.с. 11 т. 1).

Зазначена адреса була відома, як суду першої інстанції так і банку, оскільки вона зазначена в усіх договорах, що укладались між банком та

ОСОБА_1 .

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного підтвердження проживання відповідача за адресою, яку зазначив банк в своїй позовній заяві, тобто АДРЕСА_1 .

Апеляційним судом встановлено, що згідно з паспортом ОСОБА_1 , остання на момент розгляду справи апеляційним судом зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Богунського району м. Житомира.

Згідно із частиною першою статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Богунського району м. Житомира, дійшов правильного висновку про направлення справи за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення -без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновку судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк