У Х В А Л А

31.07.2020 Справа №607/12186/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про розірвання договору дарування.

Відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та інше майно, що належить позивачу на праві власності. В обґрунтування заявлених вимог відповідач вказує на те, що на даний момент нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу. ОСОБА_1 має підстави побоюватись, що позивач може розпорядитися даним нежилим приміщенням, та іншим майном, що знаходиться в ньому на праві власності і відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1, 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд, розглянувши заяву, вважає, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід повернути заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові для фізичних осіб) заявника або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні до забезпечення позову.

На даний час у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про розірвання договору дарування. ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів у даній цивільній справі не звертався.

Крім цього, виходячи із змісту поданої заяви про забезпечення позову, а також обставин наведеній у ній, заявником із посиланням на докази не зазначено, у власності яких осіб на даний час перебуває спірне нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , не конкретизоване інше майно, на яке заявник просить накласти арешт та у зв`язку із чим це необхідно вчинити.

Також, всупереч п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у вказаній заяві про забезпечення позову не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на зазначені обставини, суддя приходить до переконання, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан