Справа № 481/547/20
Провадж.№ 2/481/174/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 липня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

за участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області 23.04.2019 року, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце постійного проживання: с. Вільне Запоріжжя, Новобузького району, Миколаївської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовник вимог позивач покликається на те, що від шлюбу із ОСОБА_2 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживає з мамою. На підставі судового наказу Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.04.2019 р., починаючи з 17.04.2019 р. з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов`язок утримувати дитину лежить не тільки на батькові, але і на матері. Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 від шлюбу із ОСОБА_4 в них народилась донька: ОСОБА_5 .. Також зазначає, що є людиною з обмеженими можливостями (інвалід ІІ групи). Відтак, враховуючи що на даний час змінився його сімейний та матеріальний стан, які впливають на подальшу можливість сплачувати аліменти у визначеному судовому наказі від 23.04.2019 р. розмір, вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.04.2020 року, матеріали цивільної справи передано судді Ціпивко І.І.

Ухвалою судді від 24.04.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді від 18.05.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не з`явилася, про причину неявки не повідомила, відзив на позов чи клопотань про розгляд справи без її участі, не подала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишився проживати з матір`ю (відповідачкою по справі), та проживає по даний час з нею.

Відповідно до судового наказу, виданого Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.04.2019 року по справі №481/530/19, вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно з ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Слід зазначити, що вищевказана правова позиція підтверджена правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво19)

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Так, з долучених до матеріалів справи документів встановлено, що у позивача ОСОБА_1 та його другої дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 06 листопада 2019 року. /а.с. 6/

Крім цього, судом встановлено, що стан здоров`я позивача погіршився, він є інвалідом ІІ групи, потребує лікування, що підтверджено довідкою огляду МСЕК серії 10 ААБ № 526852./а.с.7/

З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що стан здоров`я, а відповідно матеріальне становище позивача погіршилося (інвалід ІІ групи), у нього народилася інша дитина донька ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, розмір аліментів змінити та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів- задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області 23 квітня 2019 року, із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з 1/4 на 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у зменшеному розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили та продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати судовий наказ, виданий Новобузьким районним судом Миколаївської області 23 квітня 2019 року по справі №481/530/19, провадження №2-н/481/18/2019.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст.285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з моменту його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.07.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 Вільне Запоріжжя, Новобузького АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суддя І.І. Ціпивко