ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 липня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/25/20

Головуючий у першій інстанції - Соловей В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/554/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Данівське"

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області у складі судді Соловей В.В. від 10 лютого 2020 року, місце постановлення ухвали смт.Козелець у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Данівське",

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що ОСОБА_1 у період роботи у колгоспі імені Леніна ( село Данівка Козелецького району, вул.Марка Городка,буд.42 ) з 30.05.1984 року та по 01.03.2000 року не був членом даного колгоспу. В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 вказував, що в період з 30.06.1984 року по 01.03.2000 року він працював у колгоспі ім.Леніна, при цьому не був членом даного колгоспу, і в подальшому працював у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Леніна. Починаючи з 01.03.1992 року, дати набуття чинності Законом України ''Про колективне сільськогосподарське підприємство'', колгосп ім.Леніна було припинено, як юридичну особу шляхом реорганізації у КСП ім.Леніна, членом якого ОСОБА_1 дійсно був. Після реорганізації правонаступником майнових та немайнових прав і обов`язків КСП ім.Леніна стало Колективне підприємство ім.Леніна, правонаступником якого наразі є Товариство з обмеженою відповідальністю ''Данівське''. ОСОБА_1 вказував про необхідність встановлення даного факту, що має юридичне значення, з метою подальшого визначення правового статусу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в якому ОСОБА_1 проживає, оскільки у разі, якщо ОСОБА_1 не був членом колгоспу, такий будинок не відноситься до суспільної групи господарств - колгоспного двору.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.02.2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. Судом роз`яснено заінтересованим особам про те, що вони мають право подати позов на загальних підставах, у порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 10.02.2020 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 10.02.2020 року є необґрунтованою, судом було неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку з тим, що у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа №734/2761/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на частки земельної ділянки та виділ їх в натурі, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та виділ частки в натурі, визнання права власності на частку земельної ділянки і виділ її в натурі. Доводи апеляційної скарги зазначають,що суд першої інстанції не з`ясував під час розгляду справи, чи взаємопов`язана вказана цивільна справа з тим фактом, який просить встановити ОСОБА_1 у своїй заяві по цивільній справі №734/25/20. Доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.02.2020 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є необґрунтованим, оскільки дану справу суд першої інстанції по суті не розглядав, докази по справі не досліджував, а лише вислухав думку учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання представником ТОВ ''Данівське'' про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції не з`ясовував, з якою метою ОСОБА_1 необхідно встановити факт, що має юридичне значення, оскільки встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 для визначення правового статусу будинку по АДРЕСА_3 , в якому він проживає. Доводи апеляційної скарги стверджують, що на сьогоднішній день відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 був членом колгоспу ім.Леніна, правонаступником якого є ТОВ ''Данівське''.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Данівське" просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції від 10.02.2020 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Пирог Л.О. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Данівське", належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.100,103, 104,105), не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.02.2020 року, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції, враховуючи фактичні обставини справи та норми права, які регулюють дані правовідносини, виходив з того, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження встановлено наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження. За даних обставин, суд першої інстанції залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду і роз`яснив заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 10.02.2020 року про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду є необґрунтованою, при цьому судом було неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.02.2020 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Положення ч.4 статті 315 ЦПК України, яка регламентує справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначають, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до роз`яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року ''Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення'', в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.2-7), ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що ОСОБА_1 у період роботи у колгоспі імені Леніна ( село Данівка Козелецького району, вул.Марка Городка,буд.42 ) з 30.05.1984 року та по 01.03.2000 року не був членом даного колгоспу. В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 вказував, що в період з 30.06.1984 року по 01.03.2000 року він працював у колгоспі ім.Леніна, при цьому не був членом даного колгоспу, і в подальшому працював у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Леніна. Починаючи з 01.03.1992 року, дати набуття чинності Законом України ''Про колективне сільськогосподарське підприємство'', колгосп ім.Леніна було припинено, як юридичну особу шляхом реорганізації у КСП ім.Леніна, членом якого ОСОБА_1 дійсно був. Після реорганізації правонаступником майнових та немайнових прав і обов`язків КСП ім.Леніна стало Колективне підприємство ім.Леніна, правонаступником якого наразі є Товариство з обмеженою відповідальністю ''Данівське''. ОСОБА_1 вказував про необхідність встановлення даного факту, що має юридичне значення, з метою подальшого визначення правового статусу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в якому ОСОБА_1 проживає, оскільки у разі, якщо ОСОБА_1 не був членом колгоспу, такий будинок не відноситься до суспільної групи господарств - колгоспного двору.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.02.2020 року, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції, враховуючи фактичні обставини справи та норми права, які регулюють дані правовідносини, виходив з того, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження встановлено наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження. За даних обставин, суд першої інстанції залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду і роз`яснив заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

При постановленні оскаржуваної ухвали від 10.02.2020 року суд першої інстанції виходив із фактичних обставин справи та норм права, які регламентують дані правовідносини.

Згідно ч.6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Положення ч.4 статті 315 ЦПК України, яка регламентує справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначають, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку з тим, що у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа №734/2761/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на частки земельної ділянки та виділ їх у натурі, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та виділ частки в натурі, визнання права власності на частку земельної ділянки і виділ її в натурі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не з`ясував під час розгляду справи, чи взаємопов`язана вказана цивільна справа з тим фактом, який просить встановити ОСОБА_1 у своїй заяві по цивільній справі №734/25/20. Доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.02.2020 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є необґрунтованим, оскільки дану справу суд першої інстанції по суті не розглядав, докази по справі не досліджував, а лише вислухав думку учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання представником ТОВ ''Данівське'' про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції не з`ясовував, з якою метою ОСОБА_1 необхідно встановити факт, що має юридичне значення, оскільки встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 для визначення правового статусу будинку по АДРЕСА_3 , в якому він проживає. Доводи апеляційної скарги стверджують, що на сьогоднішній день відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 був членом колгоспу ім.Леніна, правонаступником якого є ТОВ ''Данівське''.

Апеляційний суд вважає,що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.02.2020 року, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа №734/2761/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на частки земельної ділянки та виділ їх в натурі, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та виділ частки в натурі, визнання права власності на частку земельної ділянки і виділ її в натурі.

Як вбачається з клопотання ТОВ ''Данівське'' про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.29-31), однією з підстав вимог позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на частки земельної ділянки та виділ їх в натурі, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, є належність спірного будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_3 до категорії ''колгоспних дворів''. При цьому у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.2-7), ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що ОСОБА_1 у період роботи у колгоспі імені Леніна ( село Данівка Козелецького району, вул.Марка Городка,буд.42 ) з 30.05.1984 року та по 01.03.2000 року не був членом даного колгоспу. У даній заяві ОСОБА_1 вказував про необхідність встановлення даного факту, що має юридичне значення, з метою подальшого визначення правового статусу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в якому ОСОБА_1 проживає, оскільки у разі, якщо ОСОБА_1 не був членом колгоспу, такий будинок не відноситься до суспільної групи господарств - колгоспного двору. При цьому ОСОБА_1 зазначав про те, що від встановлення даного факту, що має юридичне значення, залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав.

Відповідно до роз`яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року ''Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення'', в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.02.2020 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки під час розгляду справи у порядку окремого провадження судом виявлено спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження. При цьому судом першої інстанції роз`яснено заінтересованим особам про те, що вони мають право подати позов на загальних підставах, у порядку позовного провадження. Судом першої інстанції прийнято до уваги приписи ч.6 статті 294, ч.4 статті 315 ЦПК України.

За даних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.02.2020 року - залишити без змін, оскільки її висновки узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 03.08.2020 року.

Головуючий: Судді: