Справа № 589/2441/14-ц
Провадження № 4-с/589/13/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича від 17 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 59979349 в частині накладення арешту на кошти у вигляді заробітної плати, які надходять на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги представник посилається на порушення приватним виконавцем порядку звернення стягнення на кошти боржника, отримані ним як заробітна плата, зокрема їх арешт, а не відрахування з них сум в рахунок погашення боргу в порядку ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження». За переконанням представника заявника, у виконавця були відсутні підстави для накладення арешту на рахунок боржника, на який здійснюється виплата заробітної плати, це призвело до позбавлення останнього засобів до існування та забезпечення нормальних життєвих потреб, а тому така постанова є незаконною та підлягає скасуванню в оскарженій частині.

Ухвалою суду від 09.06.2020р. за скаргою відкрито провадження та призначено її до розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у ній.

Ані приватний виконавець, ані стягувач в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце його проведення повідомлялися, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надали.

Заслухавши скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

05.09.2020р. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як правонаступник ПАТ КБ «Експобанк», звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. з заявою про примусове виконання виконавчого листа №589/2441/14-ц, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Експобанк» заборгованості за кредитним договором № 275/АК-2007 від 18.12.2007р. у розмірі 662557 грн 71 к.

06.09.2019р. за вказаною заявою приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. відкрито виконавче провадження №59979349.

В межах даного виконавчого провадження 17.09.2019р. приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в загальній сумі 729073 грн 48 к. /а.с.31-32/.

На підставі цієї постанови накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 , який відкритий в публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»).

З довідки ПАТ АБ «Укргазбанк» №55 від 27.12.2019р. вбачається, що поточний рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 у національній валюті з використанням електронного платіжного засобу, який відкритий на ім`я ОСОБА_1 , використовується для зарахування заробітної плати /а.с. 10/.

Відповідно до довідки ТОВ «ПЕЛСКОМ» № 15-04/1 від 15.04.2020р. ОСОБА_1 з 01.09.2014р. працює в ТОВ «ПЕЛСКОМ» на посаді завідувача кухні для тварин. Особовий рахунок № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 відкритий в рамках зарплатного проекту згідно з договором № 2016/ZP/130-030 від 03.10.2016р. для здійснення виплат по заробітній платі. /а.с. 33/.

20.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця з заявою про зняття арешту з банківського зарплатного рахунку /а.с.8/, обґрунтовуючи її тим, що заробітна плата є його єдиним джерелом доходу та долучивши до своєї заяви відповідні довідки з банку та з місця роботи.

Не отримавши відповіді на вказану заяву, 17.03.2020р. представником ОСОБА_1 адвокатом Панченко Т.А. до приватного виконавця направлено запит /а.с.13/ з проханням повідомити про результат розгляду звернення ОСОБА_1 від 20.01.2020р. та надати копії підтверджуючих документів, тобто відповіді на звернення та постанови про зняття арешту (у разі її наявності) в рамках виконавчого провадження № 59979349.

Як зазначає представник скаржника, 03.04.2020р. їй на електронну адресу надійшов лист від приватного виконавця з копіями документів виконавчого провадження № 59979349, проте такі не містили ані постанови про зняття арешту з зарплатного рахунку скаржника, ані письмової відповіді на його звернення від 20.01.2020р. Слід зазначити, що зазначені представником обставини узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами та не спростовані приватним виконавцем.

Вважаючи постанову приватного виконавця про арешт майна від 17.09.2019р. незаконною в частині накладення арешту на банківський рахунок, який використовується для зарахування заробітної плати, представник боржника звернулась за захистом прав боржника до суду з даною скаргою.

Надаючи правову оцінку вказаній постанові, слід зупинитися на наступному.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В свою чергу, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями частин 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та такий накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Водночас цією нормою заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Слід зазначити, що дана норма статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначеній інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Статтею 48 Конституції України кожному гарантоване право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 31.01.1961р., заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. При цьому, порядок та розмір відрахування коштів із заробітної плати боржника на погашення заборгованості встановлений ч. 1 ст. 69 та ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вказаних норм у даному випадку роботодавець із заробітної плати боржника у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат, має здійснювати відрахування у розмірі 20 відсотків на відповідний рахунок приватного виконавця на погашення заборгованості, а інші залишаються боржнику для забезпечення його існування, що відповідає приписам ст. 43, 48 Конституції України.

Таким чином з аналізу вищезазначених норм вбачається, що звернення стягнення на заробітну плату здійснюється за умови відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установ, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум та провадиться в обмеженому розмірі. А накладаючи арешт на кошти боржника на рахунках в банківських установах, державний виконавець зобов`язаний вжити заходи щодо обмеження поширення арешту на кошти заробітної плати, які можуть перебувати на банківських рахунках.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом є підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця з заявою про зняття арешту з його рахунку, долучивши до такої документи, які підтверджують, що даний рахунок використовується для отримання боржником заробітної плати, однак приватний виконавець залишив таке звернення без належного реагування.

Внаслідок наведеного арештованими опинились всі кошти боржника, отримані ним як заробітна плата на період більш ніж півроку, у тому числі і ті, на які не могло бути звернено стягнення в силу приписів ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка обмежує цей розмір лише 20 відсотками від заробітної плати. Накладення арешту на кошти заробітної плати в повному розмірі без обмежень визначених законом з порушенням порядку звернення стягнення на заробітну плату призвело порушення прав ОСОБА_1 .

Наведені висновки суду узгоджуються і з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.09.2018р. у справі № 344/12102/16-ц.

Крім того, суд не може залишити поза увагою і інше порушення, яке впливає на правомірність оскаржуваного рішення приватного виконавця.

Так, відповідно до частин другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що в разі коли місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташоване в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на яку поширюється його компетенція, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

За даними інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України виконавчим округом приватного виконавця Куземченка Андрія Сергійовича є Дніпропетровська область.

Разом з тим боржник не має в цьому регіоні майна, а сам зареєстрований у смт Вороніж Шосткинського району Сумської області, фактично він проживає у с. Пристроми Переяслав-Хмельницького район Київської області, в цьому ж районі знаходиться його постійне місце роботи, його майно - вантажний автомобіль марки ГАЗ302232, н.з. НОМЕР_4 (зареєстрований в Шосткинському районі), а єдиний банківський рахунок ОСОБА_1 відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк», що розташований в м. Києві. Наведене свідчить про те, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області не компетентний вчиняти виконавчі дії за даним виконавчим документом, у тому числі і арештовувати кошти на рахунку боржника.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76, 77, 80, 81, 258-261, 447, 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича від 17 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 59979349 в частині накладення арешту на кошти у вигляді заробітної плати, які надходять на банківський рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 31.07.2020р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова