Справа № 191/1487/20
Провадження № 2/191/449/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря - Лобода Т.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

Встановив :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №191/418/19 від 04.07.2019 року на нього покладений обов`язок сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 30.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Призначаючи такий розмір аліментів суд виходив з обставин справи, які існували на момент її розгляду, а саме його матеріальне становище. З 24 січня 2019 року по 27 жовтня 2019 року він перебував на обліку в Синельниківському міськрайонному центрі зайнятості як безробітній. Його середньомісячний дохід складав 7 600 (сім тисяч шістсот) гривень. З січня 2020 року він працевлаштувався охоронцем у ТОВ « ДМЗ КОМІНМЕТ», та його матеріальне становище погіршилось, середньомісячний дохід складає 6 000 (шість тисяч) гривень. У зв`язку з погіршенням матеріального становища, йому тяжко матеріально виплачувати аліменти на утримання сина у визначеному рішенням суду розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 30.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ці обставини і стали підставою звернення до суду із даним позовом. Так, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум на 2020 рік для дітей від 6 до 18 років становить 2 218,00 грн., а 50% від нього 1109,00 грн.

Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 30.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що позивач в позовній заяві не довів погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я порівняно з тим, які були у нього на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Так, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму у 2020 році становить на одну особу в розрахунку на місяць: із 1 липня - 2118 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: із 1 липня - 2318 гривень. Для працездатних осіб: з 1 липня - 2197 гривень. Позивач залучив до заяви довідку № 238 від 12.05.2020 року Державного центру занятості Синельниківського МРФ Дніпропетровського обласного центру зайнятості, згідно якого він в період з 1 січня 2019 року по 30 жовтня 2019 року він отримував допомогу в розмірі від 247,87 грн. до 6939,36 грн., а всього на суму 69 321,38 грн. В той же час, позивач залучає довідку № Д від 15.05.2020 року ТОВ «ДМ3 КОМІНМЕТ» про те, що в 2020 році його сукупний дохід склав: лютий - 8032,20 грн.; березень - 7967, 57 грн.; квітень - 8 490,40 грн., а сума до виплати склала: лютий 6465, 92 грн.; березень 5841, 87 грн.; квітень 6834, 77 грн. З огляду на надані позивачем довідки, можна стверджувати про те, що матеріальне становище платника аліментів - ОСОБА_1 , ніяк суттєво не змінилось. А враховуючи прожитковий мінімум, позивач знаходиться в вигіднішому положенні, чим його рідний син ОСОБА_4 , який не має право вибору джерела доходу. Також, надані до позову додатки, свідчать, що основна вимога до зменшення розміру аліментів - зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, повністю відсутня. Кім того, ч. 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Вказана норма поширюється і на рівність батька, матір в матеріальному утримуванні дитини. На підтвердження своїх заперечень на позовну заяву, відповідач ОСОБА_5 бажає залучити розрахунковий лист за червень 2020 року: Табельний Номер: 4292, ІНН НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , згідно якого її оклад, тобто заробітна плата, складає 4 399,90 грн., а з врахуванням утримання податку 1 489, 34 грн.; профспілкового збору 82,74 грн.; військового збору 124,11 грн., вона повинна отримати на руки 2 703,71 грн. Також, відповідач залучає до відзиву довідку № 79 від 09.07.2020 року КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР» згідно якої ОСОБА_5 нараховано за червень 2020 року заробітної плати 8 274,10 грн., без відрахувань на податки та збори. Вказана різниця говорить про те, що мати дитини - ОСОБА_5 , добросовісно виконує свої обов`язки стосовно утримання сина ОСОБА_6 , в зв`язку з чим з червня 2020 року змінила низько оплачену роботу, на більш оплачену роботу, виконуючи свої обов`язки медичної сестри стаціонару на 1,5 ставки по сумісництву, в нічні та святкові дні. Її дохід знаходиться на тому ж рівні, що і у позивача. Але, позивач не враховує ту обставину, що той з батьків, у кого знаходиться на утриманні дитини несе додаткові, ніким не враховані витрати на спільних дітей, які кожен день лягають на їхні плечі, а саме: витрати на електроенергію при виконанні домашніх шкільних завдань чи іншого розвитку дитини; витрати при користуванні водою та стоками, для особистої гігієни дитини, вартість яких в м.Синельникове складає 45 грн. за куб.м.; заради дитини підтримувати тепло у квартирі в зимовий період, використовуючи більше газу; щомісячного поповнення мобільного телефону; послуги репетиторів; кишенькові гроші на пиріжок чи морозиво. Цей тягар ніяк на лягає на плечі позивача, а сума (1300 грн.), яку він згоден сплачувати аліменти, ніколи не вистачить на потреби дитини. З введенням на території України карантину, син ОСОБА_7 більше знаходиться вдома та витрачає енергоресурси, в зв`язку з чим заборгованість відповідача перед комунальними службами зросла, що повинно відобразиться на щомісячний дохід сім`ї, а також можливості дозволити придбати нову одежу, більше якісних продуктів харчування, тощо. Також, звертаючись з позовом до суду про зменшення розміру аліментів, позивач приховав від суду інформацію стосовно сина ОСОБА_3 , який згідно з виписки з амбулаторної карти від 08.07.2020 року: « З 2013 року перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань шлунково-кишкової системи, серцево-судинної системи, нервової системи. Потребує постійного дієтичного харчування. Періодично отримує курси кардіотрофічної терапії (2-3 рази на рік), корекції неврологічних порушень». Відповідач звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі - 2000 грн., врахувала всі можливі затрати на щомісячне утримання ОСОБА_6 . В цю суму входить і посилене харчування, і придбання одягу, і постійне придбання медичних препаратів, необхідних для підтримки здоров`я ОСОБА_6 , а також інші витрати пов`язані з фізичним, моральним, культурним і соціальним розвитком дитини. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явися, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Надав суду додаткові письмі докази: висновки медичного огляду про свій стан здоров`я.

Представник відповідача та відповідачка в судове засідання не з`явилися, до його початку надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Надали суду копію свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 відповідно до якого ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » у зв`язку з укладенням шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2019 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН: НОМЕР_3 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , утримуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше 50% відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 30.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки №238 від 12.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 з 24 січня 2019 року по 27 жовтня 2019 року перебував на обліку в Синельниківському міськрайонному центрі зайнятості як безробітній, його середньомісячний дохід складав 7 600, 00 гривень.

З довідки №Д від 15.05.2020 року виданої ТОВ «ДМЗ КОМІНМЕТ» вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «ДМЗ КОМІНМЕТ» з 30.01.2020 року на посаді охоронника, його дохід за період з 30.01.2020 року по 30.04.2020 року склав 24 972, 31 грн., середньомісячний дохід складає 6000, 00 гривень.

Згідно виписки з історії хвороби №17144, ОСОБА_1 в період часу з 07.08.2014 року по 11.08.2014 року перебував на лікуванні в урологічному відділенні №1 обласної лікарні ім.. Мечникова з діагнозом : кіста лівої нирки, крововилив в кісту лівої нирки. Супутній діагноз: варикозна хвороба нижніх кінцівок.

Судом також були оглянуті товарні чеки та квитанції надані позивачем, на придбання дитячого одягу та продуктів харчування за 2018-2019 роки, відповідно до яких позивач ОСОБА_1 окрім стягнутих по рішенню суду аліментів, також ніс додаткові витрати на утримання свого неповнолітнього сина.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Тобто з 01.07.2020 року 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить - 1159, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, середньомісячний дохід ОСОБА_1 з 30.01.2020 року, в порівнянні з доходом за 2019 рік, зменшився майже на 1600, 00 грн., а розмір аліментів в розмірі 2000 грн. на місяць є більшим ніж ј частина доходу позивача, тому суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 2000 грн. на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 2000 грн. до 1650 грн. на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є обгрунтованим, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.12, 76 - 81,263, 264, 265 ЦПК України, ст. 181, 182, 191, 192, СК України, суд, -

Ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН: НОМЕР_3 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень щомісячно, але не менше 50% відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , припинивши з цього часу стягнення аліментів за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2019 року по справі №191/418/19 .

В іншій части позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Повний текст рішення виготовлений 30.07.2020 року.

Суддя: Г. В. Бондаренко