Справа № 357/1888/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РосвенІнвест Україна», третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчий округ м. Київ Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

20.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 18.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис № 5446 щодо звернення стягнення з нього грошових коштів на суму 20 702,25 грн. 17.10.2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, на підставі виконавчого напису, відкрила виконавче провадження №ВП 603329. Цим же виконавцем 06.11.2019 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанова направлена по місцю виконання, а саме: Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області. Однак, вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Згідно з виконавчим написом нотаріуса між ним та ПАТ «Терра Банк» 03.04.2013 року був укладений кредитний договір. Правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач по справі. Він категорично заперечує щодо укладання ним самого договору, виходячи з наступного: 29.03.2013 року його паспортом, бланком трудової книжки, ідентифікованим кодом, медичними довідками, шахрайським шляхом, заволодів ОСОБА_2 . В подальшому його документи були загублені останнім. Зазначена обставина підтверджується вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 22.07.2013 року. Згідно якого ОСОБА_2 був засуджений за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України. Він, ОСОБА_1 , був визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Таким чином, він не міг укласти кредитний договір на підставі якого був вчинений виконавчий напис нотаріуса. Крім того, він особисто про зазначені обставини повідомив представника відповідача. Сам кредитний договір у нього відсутній, оскільки він ним не укладався. Тому, просив визнати виконавчий напис №5446 від 18.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною,щодо звернення стягнення з нього, ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 148564 від 03.04.2013 року в розмірі 20202,25 грн., таким що не підлягає виконанню.

24.02.2020 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, 02.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник, адвокат Дульдієр Олександр Петрович, в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представником до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання свого представника не направило, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за відсутності їх представника та відзив на позов до суду не подали.

Третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності та 30.03.2020 року подала письмові пояснення, в яких зазначила, що у вересні 2019 року до неї, як до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області, звернулось ТОВ «Росвен Інвест Україна» із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №148564 від 03.04.2013 року, право вимоги за яким перейшло ТОВ «Росвен Інвест Україна». Нею було перевірено, щоб заява містила всі реквізити відповідно до п.п.2.1 п.2 гл 16 Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. На підставі п.2 Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року, окрім заяви та оригіналу кредитного договору заявник надав виписку з рахунку про стан заборгованості позивача на день звернення. Крім того, заявник надав документ, який підтверджує факт попереднього відправлення позивачу вимоги про сплату боргу. Вчинення оскаржуваної нотаріальної дії було здійснено нею у відповідності до вимог чинного законодавства. З поданих стягувачем документів вбачалося, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк» укладено кредитний договір №148564 від 03.04.2013 року. Сторони погодили усі істотні умови договору. Договір, що поданий в оригіналі, підписаний сторонами у т.ч. позивачем, зазначені паспортні дані, РНОКПП та місце проживання. На підтвердження наявної заборгованості по кредиту, стягував надав засвідчену ним виписку з особового рахунку боржника. Підстав вважати, що заборгованість перед банком на момент звернення стягувача із заявою про вчинення виконавчого напису була погашена чи була іншою - у нотаріуса не було. На підтвердження факту попереднього відправлення на адресу боржника вимоги про погашення боргу, відповідач надав до заяви про вчинення виконавчого напису копію Реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень №ЛП-009538 де за порядковим № 6169 значиться ОСОБА_1 та адреса, що вказана в кредитному договорі. Діючим законодавством України, що регулює діяльність нотаріусів не передбачено права нотаріуса вирішувати чи втручатись у спір між стягувачем і боржником у т.ч. щодо суми стягнення. Тому підтвердження факту попереднього надіслання стягувачем на адресу боржника повідомлення про стягнення заборгованості достатньо для забезпечення гарантій боржника на оскарження права стягувача на стягнення. До спірних правовідносин не застосовується положення п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якою врегулювано порядок звернення стягнення на заставне майно в разі порушення основного договору, забезпеченого іпотекою і передбачають направлення нотаріусом іпотекодавцю та боржнику вимоги про усунення порушень. Лиш у цьому пункті Інструкції є вимога про вчинення виконавчого напису після спливу 30 днів з моменту отримання письмової вимоги. Аналогічні положення містить Наказ Мінюста України 22.02.2012 3296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Підпункти 2.3 та 2.4 пункту 2 глави 16 розділу ІІ вказаного вище документа чітко сформульовані і не застосовуються до спірного кредитного договору. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотеко держателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотеко держателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тож, п.2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на яку посилається позивач, не регулює спірні правовідносини. Не застосовується до спірних правовідносин і ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на яку посилається позивач. Також, у нотаріуса немає обов`язку перевіряти факт отримання кореспонденції, що надійшла на вірну адресу боржника, оскільки не отримання поштової кореспонденції від ТОВ «Росвен Інвест Україна» з об`єктивних чи навіть суб`єктивних причин не спростовує права стягувача на стягнення грошових коштів, що підтверджено належними документами. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно суми заборгованості як такого. Тому, просила врахувати пояснення та докази при ухваленні судового рішення.

Третя особа, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала.

На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 12.09.2019 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. із заявою провести стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 20 202,25 грн. (а.с.45).

18.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №5446 (а.с.4), за яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором 148564 від 03.04.2013 року, укладеним з ПАТ «Терра Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості за договором в сумі 20 202,25 грн. за період з 21.02.2018 року по 12.09.2019 року, на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із ТОВ «Росвен Інвест Україна» в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню із боржника на користь стягувача.

Також, встановлено, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною ВП №60332975 від 17.10.2019 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису №5446 виданого приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.5-6).

Як вбачається з постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною ВП №60332975 від 06.11.2019 року (а.с.7), 06.11.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 щодо виконання виконавчого напису №5446.

Встановлено, що даний виконавчий напис було вчинено на підставі того, що 03.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір №148564 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Кредитним договором №148564 від 03.04.2013 року (а.с.49).

21.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено договір №4 про відступлення прав вимоги (а.с.50-51), за яким, в порядку та на умовах визначених цим договором, Банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п.3 даного договору (а.с.50), новий кредитор зобов`язаний повідомити боржників про відступлення права вимоги за основними договорами протягом 30 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним основним договором. Банк здійснює повідомлення боржників шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті ПАТ «Терра Банк» протягом двох робочих днів із дати підписання/укладання цього договору.

З витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №4 від 21.02.2018 року, укладеного між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ПАТ «Терра Банк», по боржнику ОСОБА_1 (а.с.46), вбачається, загальна заборгованість по кредитному договорі №148564 становить 20 202,25 грн.

З розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №148564 (а.с.47), вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №148564 в розмірі 20 202,25 грн.

02.04.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит експрес Юкрейн Ел. Ел. Сі» було укладено договір доручення №СЕ-RW-2 (а.с.54), з якого вбачається, що довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання надавати довірителю за винагороду юридичні послуги. А саме здійснювати фактичні і юридичні дії, спрямовані на сприяння погашення заборгованості фізичних осіб та юридичних осіб перед довірителем на основі договорів, що були укладені між боржником та довірителем. За даним договором, довіритель доручає, а повірений зобов`язується від імені довірителя на свій розсуд вчиняти юридичні дії по стягненню заборгованості з фізичних та юридичних осіб, а саме: направляти боржникам листи з вимогою про добровільне здійснення останніми погашення заборгованості, що виникла перед довірителем, на рахунок вказаний довірителем.

19.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Леттер Пак» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір №01.01/19 на надання послуг (а.с.55), з якого вбачається, що ТОВ «Леттер Пак» (виконавець) за дорученням (замовника) ТОВ «РосвенІнвест Україна» зобов`язується надати останньому послуги з підготовки поштових відправлень для розсилки адресатам замовника. Включаючи підготовку до друку та друк документів, упаковку надрукованих документів в конверти, організацію поштової розсилки упакованих поштових відправлень адресатам замовника, здійснити передачу поштових відправлень від імені замовника до виробничих підрозділів ПАТ «Укрпошта» для подальшої обробки та відправки адресатам замовника, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити дані послуги відповідно до умов цього договору.

Однак, як вбачається зі списку №ЛП-009538 від 24.07.2019 року (а.с.52-53), в ньому відсутній запис про відправлення ОСОБА_1 рекомендованого листа з вимогою щодо погашення заборгованості.

Позивач, заперечує факт укладання ним кредитного договору №148564 із Публічним акціонерним товариством «Терра Банк», посилаючись на те, що в нього шляхом обману 29.03.2013 року було викрадено паспорт, і тому він не укладав даний договір.

22.07.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було винесено вирок у справі №357/9085/13-к 1-кп/357/388/13 по кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002134 від 05.04.2013 року та за №0002668 від 02.05.2013 року, відносно ОСОБА_2 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 та 190 ч.2 КК України (а.с.8-10), з якого вбачається, що ОСОБА_1 по даній справі був визнаний потерпілим, оскільки ОСОБА_2 заволодів шляхом обману його майном, а саме: паспортом, який потім загубив.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.11), Білоцерківським МВ Управлінням ДМС України в Київській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.06.2013 року був виданий паспорт серії НОМЕР_1 , а з копії кредитного договору № 148564 від 03.04.2013 року ( а.с. 49) та копії виконавчого напису від 18.092019 року ( а.с. 44) зазначені паспортні данні ОСОБА_1 згідно паспорту НОМЕР_2 , виданого МВ№2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 17.05.1996 року.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, адже в матеріалах нотаріальної справи відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а лише надані інформація з реєстру боржників та довідка - розрахунок суми боргу. Крім того, нотаріус не переконався у належному надсиланні боржнику листа-вимоги про сплату суму заборгованості, оскільки судом встановлено відсутність доказів про відправлення ОСОБА_1 рекомендованого листа з вимогою щодо погашення заборгованості.

Також, враховуючи обставини, на які посилається позивач, щодо не укладення ним кредитного договору, які підтвердженні зазначеними вище в рішенні доказами, суд приходить до висновку про неправомірність вимог стягувача в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач відзив на позов з належними, допустимими та достатніми доказами в спростування доводів позивача до суду не подав.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1261,20 грн., а тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» ст. 4, 12, 76-81, 141, 223, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355, ч.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (, місцезнаходження: 03126, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 6), третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна (місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Т.Шевченка, 13), приватний виконавець виконавчий округ м. Київ Вольф Тетяна Леонідівна (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 15), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 5446 від 18.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною, щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 148564 від 03.04.2013 року в розмірі 20202,25 грн., таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 30.07.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко