ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/251/18 Номер провадження 22-ц/814/1795/20Головуючий у 1-й інстанції Новак Д.І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

28 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Абрамов П. С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року позовін вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у рахунок відшкодування заборговансоті по кредиту 63 276 грн. 02. коп. та судові витрати у справі в розмірі 1762 грн. 00 коп., а всього разом 65 038 грн. 02 коп.

Відповідач оскаржила рішення суду в апеляційному порядку. Апеляційну скаргу на рішення суду подала 09 липня 2020 року.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася з клопотанням, у якому просить суд поновити строк на апеляційне оскарження. Підстави пропуску строку вмотивовує тим, що про існуванян оскаржуваного рішення апелянт дізналася лише 21 січня 2020 року, коли отримала від державного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження.

Окрім цього, ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, вмотивовуючи його низьким доходом, частину якого має витрачати на придбання ліків, оскільки має хронічне захворювання.

Вирішуючи питання обгрунтованості вказаних клопотань, апеляційний суд виходить з наступного.

Однією з основних засад судочинства, визначеною п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

З матеріалів справи вбачається, що суд 16 травня 2018 року надіслав копію рішення ОСОБА_1 за місцем її проживання, вказаним у матеріалах справи. Поштове відправлення не було отримано апелянтом 17 травня 2020 року (а.с. 41).

18 травня 2020 року ОСОБА_1 ознайомилася у повному обсязі з матеріалами справи (а.с. 38).

З часу отримання копії рішення та ознайомлення з матеріалами справи протягом двох років ОСОБА_1 не вчиняла ніяких дій, спрямованих на оскарження рішення суду.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.» проти Іспанії», п. 109 ).

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

З урахуванням викладеного, невдені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними та потребують додаткого отбгрунтування.

Окрім цього, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

У підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за 2019 рік. Згідно даних, що містяться у довідці дохід апелянта за цей період склав 37842 гривні 91 копійку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищую 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за передній календарний рік.

З матеріалів справи вбачається, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі становить 2643 гривні 00 копійок. П`ять відсотків від доходу апелянта становлять 1892 гривень 15 копійок.

Оцінюючи вказані обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання ОСОБА_1 та зменшення розміру судового збору до 1892 гривень 15 копійок.

Інші підстави для звільнення позивача від сплати судового збору також відсутні.

Внаслідок цього, апеляційна скарга не відповідає вимогам закону, оскільки не оплачена судовим збором в розмірі 1892 гривні 00 копійок, (у підтвердження сплати судового збору - надати оригінал квитанції до апеляційного суду).

Розрахунковим рахунком суду апеляційної інстанції з 01 січня 2020 року є наступний: Отримувач коштів УК у м.Полтаві/м.Полтава/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувачаUA0016002, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу;101;( реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (Дата оскаржуваного рішення) по справі (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При цьому апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково, зменшивши суму судового збору до 1892 гривень 15 копійок.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року - залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків скарги, що не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду : П.С. Абрамов