Справа № 752/6575/19
Провадження № 2/752/4260/20
У Х В А Л А

іменем України

08 липня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хоменко В.С.

за участю секретаря - Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу №752/6575/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2019 року ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Укр Строй Сервіс» про стягнення 188 227,16 грн. заборгованості по договору фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року, а саме: 129 660,19 грн. - простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 26 026,68 грн. - пені та 32 540,29 грн. -. 45% річних.

Свої вимоги мотивувало тим, що 23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» (далі - Лізингодавець) та ТОВ «Укр Строй Сервіс» (далі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю- А з додатками та додатковими угодами до нього.

Відповідно до п. 4 Договору предметом лізингу є автомобіль Land Rover Range Rover, детальний опис якого в Додатку до Договору - «Специфікація».

Згідно п. 1.1. Загальних умов Договору (Додаток до Договору) Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування Предмет лізингу (далі - Предмет лізингу), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в Додатку «Специфікація», а Лізингоотримувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов цього Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством).

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за вказаним договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 160908-1/П від 08.09.2016 року, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання боржником всіх зобов`язань за договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року, укладеного між кредитором - ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та боржником - ТОВ «Укр Строй Сервіс».

Зазначило, що ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» належним чином виконало свої зобов`язання та передало в користування ТОВ «Укр Строй Сервіс» предмет лізингу на підставі підписаного 16.09.2016 року сторонами акту прийому-передачі майна, в той час як ТОВ «Укр Строй Сервіс» свої зобов`язання по сплаті лізингових платежів не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 27.03.2019 року становить 188 227,16 грн. і складається з: 129 660,19 грн. - прострочена заборгованість за лізинговими платежами; 26 026,68 грн. - пеня; 32 540,29 грн. - 45% річних, а тому просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Строй Сервіс» дану суму заборгованості, а також судовий збір у розмірі 2 823,41 грн.

Ухвалою від 05.04.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 57-58).

Заочним рішенням від 17 жовтня 2019 року було вирішено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій - задовольнити та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг» заборгованість за договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року станом на 27.03.2019 року, а саме: 129 660,19 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят гривень 19 копійок) - простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 26 026,68 грн. (двадцять шість тисяч двадцять шість гривень 68 копійок) - пені та 32 540,29 грн. (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок гривень 29 копійок) - 45% річних, а всього - 188 227,16 грн. (сто вісімдесят вісім тисяч двісті двадцять сім гривень 16 копійок), а також стягнути з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг» в рівних частина судовий збір у розмірі 2 823,41 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять три гривні 41 копійка), тобто по 1 411,71 грн. (одна тисяча чотириста одинадцять гривень 71 копійка) з кожного.

Ухвалою від 29 січня 2020 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2019 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій - скасовано та призначено цивільну справу до розгляду у підготовче судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва на 12.05.2020 року об 11:00 год.

12.05.2020 судове засідання було відкладено на 08.07.2020 о 10:00.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності.

Від представника відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що просить закрити провадження у справі з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача ТОВ «Укр Строй Сервіс» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» (далі - Лізингодавець) та ТОВ «Укр Строй Сервіс» (далі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю- А з додатками та додатковими угодами до нього (а.с. 21-46).

Відповідно до п. 4 Договору предметом лізингу є автомобіль Land Rover Range Rover, детальний опис якого в Додатку до Договору - «Специфікація».

Згідно п. 1.1. Загальних умов Договору (Додаток до Договору) Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування Предмет лізингу (далі - Предмет лізингу), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в Додатку «Специфікація», а Лізингоотримувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов цього Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством).

Згідно п. 1.2. Загальних умов Договору строк користування Лізингоодержувачем Предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку «Графік сплати лізингових платежів» до Договору (надалі - «Графік») та починається з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

Остаточна загальна вартість Предмету лізингу - вартість Предмету лізингу, вказана в Акті або в останньому по даті акті коригування вартості Предмету лізингу, направленому Лізингодавцем (п. 2.1.5. Загальних умов Договору).

У відповідності до п 2.1.6 Загальних умов Договору Акт - акт приймання-передачі Предмета лізингу в лізинг. Число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п. 2.1.7. Загальних умов Договору.

Згідно п. 2.1.7.1. Загальних умов Договору числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання Акту (Наприклад: дата підписання Сторонами Акту - 25 липня 2015 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 14 серпня 2015 року. Наступні чергові лізингові платежі кожного 14 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо число сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця.

Відповідно до п. 2.1.8 Загальних умов Договору період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання Акту.

Пунктом 2.2. Загальних умов Договору передбачено, що усі платежі за Договором Лізінгоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до Графіку та Загальних умов шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Предмета лізингу; винагороду (комісію) Лізингодавцю за отриманий у лізинг Предмет лізингу, з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.7-2.9, 3.4 Загальних умов.

Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін..) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому чи ін..) дню (п. 2.4. Загальних умов Договору).

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування відповідачу предмет лізингу на підставі підписаного 16.09.2016 року сторонами Акту прийому-передачі майна. Отже, відповідач зобов`язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 6 числа кожного місяця в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів, тобто: періоди лізингу № 1 - 06.10.2016 року, № 2 - 06.11.2016 року, № 3 - 06.12.2016 року, № 4 - 06.01.2017 року і т.д.

Також, судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за вказаним договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 160908-1/П від 08.09.2016 року, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання боржником всіх зобов`язань за договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року, укладеного між кредитором - ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та боржником - ТОВ «Укр Строй Сервіс» (а.с. 47-50).

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачена у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання. Тому можливим є пред`явлення позову до кількох відповідачів стосовно стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та з кількох поручителів, якщо останні не є солідарними боржниками між собою.

Спільний розгляд позовних вимог кредитора до боржника за основним зобов`язанням і кількох поручителів не створює солідарного обов`язку для останніх. За умови розгляду такого спору в межах однієї справи одним судом гарантується ефективний захист прав та інтересів позивача, що вплине, зокрема, на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин.

Стаття 1 ГПК України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) обмежувала участь фізичних осіб у господарському судочинстві окремими категоріями спорів, до яких не було віднесено спори щодо виконання умов кредитного договору між кредитором, боржником за основним зобов`язанням і поручителями, частина з яких є фізичними особами.

Натомість, ЦПК України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) не містив обмежень щодо розгляду спорів з таким предметом залежно від суб`єктного складу учасників процесу.

Таким чином, позовні вимоги кредитора до поручителів, які не мають солідарного обов`язку, та до боржника за основним зобов`язанням щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, подані до суду до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України у редакції вказаного Закону України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Вищевказана правова позиція викладена в у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 415/2542/15-ц.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження по даній заяві, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.ст.353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко