Справа № 638/3666/20
Провадження № 2-с/638/203/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 року по справі №638/3666/20,

встановив:

29.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районногосуду м. Харкова із заявою про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 року по справі №638/3666/20, оскільки вважає, що рішення прийнято несправедливо.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що заяву про скасування судового наказу подано без додержання вимог статті 170 ЦПК України.

Так, 24.03.2020 рокуДзержинським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 березня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина 2 статті 160 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Отже ураховуючи, що у даному випадку наказ видано відповідно до пункту 4 частини першої статті 161ЦПК України, боржник ОСОБА_1 вправі звернутися до суду лише з позовом про зменшення розміру аліментівабо із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, а право на подання заяви про скасування судового наказу відповідно до статті 170 цього Кодексу у неї відсутнє.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

За вищенаведених підстав заява про скасування судового наказу не може бути призначена до розгляду, а тому суд із застосуванням аналогії закону вбачає підстави для її повернення без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 170, частиною 9 статті 9 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 року по справі №638/3666/20 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: