Справа № 583/2679/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинська Алла Олександрівна, Охтирська міська рада Сумської області в особі відділу Державного архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог.

22.07.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Абрамович О.В. звернувся із вказаною скаргою, в якій просить: визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ружинської А.О. 06.07.2020 року про закінчення виконавчого провадження № 62352550 по ухвалі Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року по справі № 583/2094/20; повернути вказану ухвалу до Охтирського міськрайонного відділу державне виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) для подальшого виконання. Посилаючись на свідоме порушення державним виконавцем вимог закону та винесення завідомо незаконної постанови, представник позивача просив винести окрему ухвалущодо державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ружинської А.О.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року по справі № 583/2094/20 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_2 особисто та/або через уповноважених нею третіх осіб у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити будівельні, ремонтні чи будь-які інші роботи, які пов`язані з втручанням, зміною в несучі конструкції в приміщенні першого поверху двоповерхової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві власності, до вирішення спору між сторонами по суті. 24.06.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/2210/20 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Охтирська міська рада в особі відділу Державного архітектурно-будівельного контролю про заборону проведення будівельних робіт, зобов`язання приведення будівлі у попередньо існуючий стан за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник ОСОБА_1 адвокат Абрамович О.В. вказує, що 13.07.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 583/2094/20 йому стало відомо, що до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла постанова державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м Суми) Ружинської А.О. від 06.07.2020 року, в якій державний виконавець зазначає, що на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби надійшла сума коштів, стягнених з боржника, необхідна для задоволення вимог по виконавчому провадженню, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладених на боржника. Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закон України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановив виконавче провадження № 62352550 з примусового виконання ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року по справі № 583/2094/20 закінчити, припинити чинність арешту майна та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Представник ОСОБА_1 адвокат Абрамович О.В. вказує на те, що у державного виконавця були відстуні законні підстави для закриття вказаного виконавчого провадження, оскільки ухвала Охтирського міськрайонного суду від 12.06.2020 року фактично не виконана, а заборона накладена судом до вирішення спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, оскаржувана постанова державного виконавця була направлена лише на адресу ОСОБА_2 та Охтирського міськрайонного суду Сумської області, хоча, ОСОБА_1 також є учасником по даній справі.

Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2020 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду на 30.07.2020 року.

24.07.2020 року від державного виконавця Ружинської А.О. надійшли письмові пояснення (а.с. 44-45), в яких вона зазначила, що до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшла ухвала Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року по справі №583/2094/20 про забезпечення позову. 16.06.2020 року державним виконавцем на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року, копію якої було направлено сторонам виконавчого провадження. Цього ж дня державним виконавцем Ружинською А О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану в загальному розмірі 272, 28 грн. Також, 23.06.2020 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем роботи боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого боржника за вказаною адресою не виявлено, про що складено відповідний акт. Державний виконавець Ружинська А.О. вказує, що 23.06.2020 року ОСОБА_3 самостійно з`явилався до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), де до її відому було доведено текст ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року №583/2094/20, а боржник, в свою чергу, зобов`язалася виконувати в повному обсязі вказану ухвалу суду, що також підтверджено відповідним актом. 30.06.2020 року боржником на депозитний рахунок органу державної виконавчої було сплачено грошові кошти в рахунок погашення витрат виконавчого провадження, на підставі чого у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі ухали суду від 12.09.2020 року державним виконавцем Ружинською А.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Посилаючись на викладене, державний виконавець просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимог за скаргою за необґрунтованістю.

30.07.2020 року судом оголошено перерву до 03.08.2020 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 скаргу підтримав у повному обсязі.

Державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Руженська А.О. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, будь-яких заяв від неї не надійшло.

Представник відділу Державного архітектурно-будівельного контролю в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

03.08.2020 року учасники судового розгляду справи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , вимоги за скаргою підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується, неявка вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, враховуючи визначені строки розгляду даної скарги, а також з урахуванням того, що всі учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, суд вважає можливим розгляд скарги проводити у відсутність осіб, які не з`явились.

За таких обставин відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року по справі № 583/2094/20, провадження 2-з/583/2/20 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_2 особисто та/або через уповноважених нею третіх осіб у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити будівельні, ремонтні чи будь-які інші роботи, які пов`язані з втручанням, зміною в несучі конструкції в приміщенні першого поверху двоповерхової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві власності, до вирішення спору між сторонами по суті. Примірник ухвали направлено до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для вжиття відповідних заходів (а.с. 4-5).

Постановою державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинської А.О. від 16.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62352550 з виконання ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року по справі № 583/2094/20, копія якої цього ж дня направлена учасникам виконавчого провадження(а.с. 27). Однак, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» даних про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, а також іншим учасникам виконавчого провадження, державним виконавцем суду не надано, а доданий список поштових відправлень не є належним доказом в даному випадку, оскільки не підтверджує факт вручення кореспонденції адресату (а. с.33-34), тому суд їх не бере до уваги.

Вказана постанова не направлялася взагалі іншим учасникам виконавчого провадження в тому числі ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 16.06.2020 року державним виконавцем Ружинською А.О. винесено постанову в межах виконавчого провадження № 62352550 про визначення боржнику ОСОБА_2 розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, які складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в сумі 69 грн., винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в сумі 203,28 грн. на загальну суму 272,28 грн. (а.с. 30).

16.06.2020 року державним виконавцем Ружинською А.О. на адресу боржника ОСОБА_2 направлено виклик, яким останню зобов`язано з`явитися 22.06.2020 року о 08.30 годині до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) по виконавчому провадженню № 62352550 (а.с. 32).

Згідно акту державного виконавця від 29.06.2020 року ОСОБА_3 добровільно з`явилася до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), де до її відому було доведено резолютивну частину ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року №583/2094/20, згідно якої заборонено їй особисто та/або через уповноважених нею третіх осіб у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити будівельні, ремонтні чи будь-які інші роботи, які пов`язані з втручанням, зміною в несучі конструкції в приміщенні першого поверху двоповерхової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві власності, до вирішення спору між сторонами по суті. ОСОБА_5 в присутності понятої ОСОБА_6 зобов`язалася виконувати в повному обсязі ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року №583/2094/20, що підтвердила своїм особистим підписом (а.с. 36).

26.06.2020 року ОСОБА_2 на виконання постанови державного виконавця від 16.06.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження було сплачено 272,28 грн. (а.с. 37).

Постановою державного виконавця Ружинської А.О. від 06.07.2020 року у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року №583/2094/20 та сплатою витрат виконавчого провадження, вказане виконавче провадженню закінчене (а.с. 42).

Однак, вказана постанова підлягає скасуванню.

Проаналізувавши наведені вище матеріали виконавчого провадження, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_7 з наступних підстав.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За змістом ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, яка надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Зі складеного державним виконавцем акту від 29.06.2020 року вбачається, що він складений з порушенням вищевказаного діючого законодавства, та не підтверджує належне виконання виконавчого документу, а тому суд вказаний акт не бере до уваги, оскільки він є неналежним доказом.

Доводи державного виконавця про виконання виконавчого документу не відповідають фактичним обставинам справи, а акт державного виконавця від 29.06.2020 року складений з участю лише боржника, тоді як діючим законодавством передбачено, що він підписується сторонами виконавчого провадження, яких державний виконавець взагалі не викликав та не повідомляв про вжиті заходи.

В постанові про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2020 року державний виконавець зазначає, про те, що встановлено, що на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби надійшла сума коштів, стягнутих з боржника необхідна для задоволення вимог по виконавчому провадженню, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження накладених на боржника, враховуючи викладене, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановленно закінчити виконавче провадження по виконавчому провадженню щодо заборони ОСОБА_2 особисто та/або через уповноважених нею третіх осіб у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити будівельні, ремонтні чи будь-які інші роботи, які пов`язані з втручанням, зміною в несучі конструкції в приміщенні першого поверху двоповерхової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві власності, до вирішення спору між сторонами по суті (а. с. 41).

На думку суду, державний виконавець не виконала ухвалу суду в установлений законом порядок, а зміст винесеної постанови не відповідає змісту виконавчого документу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно п. 1, п. 10 розділу ІХ «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Натомість, суд у відповідності до ст. ст. 157, 431 ЦПК України є органом, який видав та направив виконавчий документ для негайного виконання та вжиття відповідних заходів забезпечення позову. Проте, в порушення вимог діючого законодавства державний виконавець вказала у матеріалах виконавчого провадження орган, який видав виконавчий документ, як стягувач, що не відповідає дійсності та свідчить про некомпетентність державного виконавця.

Аналіз наведених норм дає суду підстави стверджувати, що державний виконавець повинна була виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, положення ст.ст. 26,28, 63 та скласти акта, який підписують сторони виконавчого провадження.

Зі змісту виконавчого документа слідує, що сторонами у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Однак, з дослідженого судом виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1 , як учасник виконавчого провадження взагалі державним виконавцем не викликалась і не повідомлялась про хід виконавчого провадження.

За таких обставин складений державним виконавцем акт від 29.06.2020 року є неналежним доказом виконання виконавчого документу, так як за своїм змістом не відповідає виконавчому документу в зв`язку з тим, що у вказаному акті державного виконавця зазначено Охтирський міськрайонний суд Сумської області стягувачем, який стягувачем не є, сторонами у вказаному виконавчому проваджені є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 36), тому вказаний акт державного виконавця не може бути прийнятий судом до уваги, як належний доказ виконання виконавчого документу.

На думку суду, державний виконавець формально підійшла до виконання вказаного виконавчого документу та допустила грубі порушення вимог діючого законодавства і фактично виконання не здійснила.

Доводи ОСОБА_1 , викладені в скарзі заслуговують на увагу суду.

Винесена постанова державним виконавцем про виправлення помилки у процесуальному документі від 30.07.2020 року не є належним доказом виконання виконавчого документу та не може бути прийнята судом до уваги з вищевикладених підстав.

Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою державного виконавця від 16.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62352550 з виконання ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року по справі № 583/2094/20, зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати вказане рішення суду, копія постанови про відкриття провадження направлена державним виконавцем боржнику ОСОБА_2 та Охтирському міськрайсуду, іншим учасникам виконавчого провадження не напралялася (а. с. 28).

Однак, державний виконавець хоч і зазначила в суді, що нібито нею виконана ухвала суду №583/204/20 від 12.06.2020 року, проте це не відповідає фактичним обставинам справи, нею не оформлено документи у відповідності до положень закону, а також постанова державного виконавця від 06.07.2020 року про закінчення виконавчого провадження за змістом не відповідає виконавчому документу, отже є незаконною.

Постановою державного виконавця від 30.07.2020 року про виправлення помилки у процесуальному документі, державним виконавцем внесено виправлення в постанову державного виконавця від 06.07.2020 року про закінчення виконавчого провадження (а. с. 58) та по суті це не виправлення помилки, а винесення документа зовсім іншого змісту, хоча в дійсності виконавчий документ так і не виконано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Висновок суду.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про задоволення скарги з вищевикладених підстав, скасувавши постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2020 року як незаконну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинської Алли Олександрівни від 06.07.2020 року про закінчення виконавчого провадження 62352550, відкритого за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2020 року №583/2094/20 про заборону ОСОБА_2 особисто та/або через уповноважених нею третіх осіб у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити будівельні, ремонтні чи будь-які інші роботи, які пов`язані з втручанням, зміною в несучі конструкції в приміщенні першого поверху двоповерхової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві власності, до вирішення спору між сторонами по суті, як незаконну.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2020 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко