У Х В А Л А

22 липня 2019 року

м. Київ

справа №693/45/18

провадження № 61-5124ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу Іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» на постанову Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у справі за позовом фермерського господарства «Степ» до Іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору встановлення емфітевзису,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 25 травня 2018 року у задоволення позову відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 25 травня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним спірний договір встановлення емфітевзису.

18 березня 2020 року Іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, в якій просить суд оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку касаційного оскарження.

У червні 2020 року від скаржника надійшла заява про поновлення строку касаційного оскарження.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства щодо оформлення скарги.

Так відповідно до пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано копію платіжного доручення від 06 березня 2020 року №2701 та від 19 грудня 2020 року №9630 про сплату судового збору у розмірах 1603 грн та 1921 грн відповідно, завірені представником скаржника з відміткою «згідно з оригіналом».

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Надані Верховному Суду заявником копії платіжних доручень про сплату судового збору не відповідають вищезазначеним вимогам.

Таким чином, для усунення вказаного недоліку скаржнику необхідно надати до суду оригінали платіжних доручень про сплату судового збору.

Крім того, скаржником надано до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якої останній посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 22 листопада 2019 року, на підставі чого вважає, що строк пропущений з поважних причин та просить його поновити.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Так скаржником до суду не надано документів на підтвердження пропуску строку касаційного оскарження з поважних причин. В свою чергу суд позбавлений права задовольняти клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, керуючись твердженнями скаржника, не підтвердженими доказами.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги цивільного процесуального закону щодо оформлення касаційної скарги.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником оригіналів платіжних доручень на підтвердження сплати судового збору та доказів на підтвердження поважності пропуску строку касаційного оскарження.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вищевказаних вимог у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити Іноземному підприємству «Агро-Вільд Україна» строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш