Справа № 487/7022/19
Провадження № 2/487/490/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Бурятинської В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20.08.2016 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис №369.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 20.08.2016 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімейні відносини між сторонами припинені, протягом року вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного просить вказаний шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, суду надав, суду надав заяву про надання строку на примирення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2019 року заяву відповідача задоволено, сторонам надано строк для примирення до 26.05.2020 року, провадження у справі зупинено.

09.06.2020 року ухвалою суду провадження у справі поновлено у зв`язку зі спливом строку, наданого сторонам для примирення.

В подальші судові засідання відповідач не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомляв.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Правилами частини 3,4 статті 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК).

За загальним правилом позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, за виключенням певних випадків (частини 2-4 статті 110 СК).

Положення статті 111 СК налають суду право вжити заходи щодо примирення подружжя за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства.

Правилами статті 112 СК передбачені підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя.

Так, відповідно до цієї норми суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 20.08.2016 рокуміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке міститься в матеріалах справи.

У шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 27.10.2016 року), який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Сімейні відносини між сторонами припинені, протягом року вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

Враховуючи позицію відповідача, який заперечував наявність підстав для розірвання шлюбу, суд, відповідно до статті 111 СК, визначив строк для можливого примирення подружжя 6 місяців з 26.11.2019р. Проте з того часу взаємовідносини подружжя не змінилися, сторони проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При цьому, після спливу вказаного строку та поновлення провадження у справі відповідач до судового засідання жодного разу не з`явився, хоча про час та місце судових засідань повідомлявся вчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв до суду від нього не надходило.

Примушення одного з подружжя до збереження шлюбу, при наявності на це його категоричного заперечення, суд вважає порушенням вимог статей 24, 55 та 56 СК України.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

За такого, враховуючи що шлюб між сторонами існує лише формально, а фактичні шлюбні відносини між ними припинені, беручи до уваги небажання позивачки відновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 89, 141, 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №369, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.07.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Т.А. Карташева