ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1175/09 Номер провадження 22-ц/814/1115/20Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринської Т.В., Пікуль В.П., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 січня 2020 року (ухвалену суддею Крючко Н.І., відомості щодо дати складання повного тексту ухвали суду відсутні) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі представника Радченко Вікторії Юріївни, за участі заінтересованих осіб стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», боржників: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ТзОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 08.07.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави ухвалено рішення №2-1175/09 про стягнення з боржників - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № (517А-237). В заяві заявником вказувалось про те, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в поряду, передбаченому договором.09.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі продажу майнових прав №952/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0(517А-237). Тому, зважаючи на вказані правові підстави, були змушені звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23 січня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - задоволено.

Замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 2-1175/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», якими є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 (517А-237).

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» строк на пред`явлення виконавчих листів по справі № 2-1175/09 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

З вказаною ухвалою суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» відмовити. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що 02.12.2011 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчому провадженню №25320926 з примусового виконання виконавчого листа виданого 27.08.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави у цивільній справі №2-1175/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 51619,47 грн. Станом на 24.02.2020 року вищезазначений виконавчий документ до відділу повторно не пред`являвся, тому апелянт вважає, що вказаний виконавчий лист міг бути пред`явлений стягувачем до примусового виконання до 03.12.2014 року. Крім того, посилається на те, що розгляд заяви був проведений без належного її повідомлення, оскільки жодних повісток про виклик до суду та ухвалу Ленінського районного суду від 20 грудня 2019 року, яку суд відповідно до вимог ст.272 ЦПК України повинен був направити їй рекомендованим повідомленням вона не отримувала. Посилається на те, що ПАТ «Дельта Банк» ніколи не був стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих 27.08.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави у цивільній справі №2-1175/09, оскільки ніколи не звертався із відповідною заявою до суду про заміну сторони виконавчого провадження та не направляв позичальнику повідомлення про заміну кредитора. Вважає, що судом першої інстанції не з`ясовано перехід права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора АКІБ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», та від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, приймаючи рішення про поновлення процесуального строку заявнику ТОВ «Вердикт Капітал» суд не надав будь-якої оцінки тому факту, що заявник не просив суд видати дублікати виконавчих листів, не вказував у своїй заяві про їх втрату чи знищення. Посилається на те, що представником заявника при зверненні до суду з заявою у якості письмового доказу надано копію виконавчого документу у цивільній справі №2-1175/09, що свідчить про наявність оригіналів виконавчих документів у заявника. Вважає, що станом на 09.11.2018 року дату укладення договору купівлі-продажу майнових прав №952/К між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Кредит Капітал» вже був пропущений без будь-яких поважних причин.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент апеляційного розгляду були присутні представники заявника та апелянта, за відсутності інших осіб по справі, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішенняє невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 08.07.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави ухвалено рішення №2-1175/09 про стягнення з боржників - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № (517А-237).

В заяві заявником вказувалось про те, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в поряду, передбаченому договором. З моменту набуття прав кредитора за кредитним договором божниками по якому є зацікавлені особи і до продажу їх заявнику, ПАТ «Дельта Банк» дії щодо набуття процесуальних прав сторони виконавчого провадження не вживалися, а тому станом на момент розгляду справи згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень стягувачем є ПАТ «УкрСиббанк».

09.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі продажу майнових прав № 952/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0(517А-237).

Задовольняючи заяву ТзОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», а отже відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України, може бути замінений його правонаступником.

Крім того, суд дійшов висновку про доцільність поновлення строку пред`явлення виконавчих листів по справі № 21175/09 для виконання.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів не може погодитися, оскільки вважає, що судом першої інстанції при винесенні вказаної ухвали були порушені норми процесуального права.

Статтями 433, 442 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяви про заміну сторони її правонаступником, та про поновлення процесуального строку у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Хоча положення даних статтей містять застереження про те, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, проте це не виключає обов`язок суду здійснити належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду даного питання задля забезпечення права таких осіб на висловлення своїх заперечень.

Згідно з вимогами статті 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Вимогами пункту першого частини другої статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до положень статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили, повертається до суду.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити лише розписка про одержання судової повістки.

Розгляд справи за відсутності учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої зазначеної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У справі, що переглядається, установлено, що її матеріали не містять доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 23 січня 2020 року для розгляду поданих ТзОВ «Вердикт Капітал» заяв. Також у справі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримувала копію ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20.12.2019 року про відкриття провадження за вказаною заявою.

Таким чином, розглянувши справу за відсутності належного повідомлення ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив право останньої знати про час і місце судового засідання (частина друга статті 8 ЦПК України) та реалізувати своє право на захист, висловивши заперечення із відповідними обґрунтуваннями проти поданої заяви.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ч.1 ст. 263 ЦПК України та постановлена з порушенням норм процесуального права, що в силу п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Виходячи зі змісту договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог наданого заявником, даний договір є договором цесії, при цьому сторонами при його укладанні було дотримано всі вимоги закону, а тому заміна кредитора відбулася у передбачений законом спосіб.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній до 15.12.2017) визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній до 15.12.2017) початок виконавчого провадження пов`язується із винесенням виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 статті 39 цього Закону закінчення виконавчого провадження пов`язується з винесенням постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, наслідком чого є те, що виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній до 15.12.2017)).

Інші правові наслідки настають у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у такому випадку стягувач не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом (частина 5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Верховний Суд у постанові від 24.01.2018 у справі № 15/53 дійшов висновку, що питання заміни сторони виконавчого провадження - стягувача тощо, допускається у незакінченому виконавчому провадженні; а у постанові від 17.01.2018 у справі № 910/8019/15-г - висновку, що у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження не є закінченим.

З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з відповідачів 57901 грн. 99 коп., а 10.10.2012 - постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 (за відсутністю майна боржника), а виконавчий документ повернуто стягувачеві. Закінчення вказаного виконавчого провадження та винесення державним виконавцем відповідної постанови судами встановлено не було.

Отже, ТзОВ «Вердикт Капітал» звернулась із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження у даній справі, однак це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, оскільки судами не було встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі, а також тому, що у протилежному випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договорами про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

За змістом ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так, право вимоги заявника ТзОВ «Вердикт капітал» підтверджується належним чином засвідченою копією договору про відступлення прав вимоги №952/К від 09.11.2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», даних про недійсність якого матеріали справи не містять.

В той же час згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень стягувачем за вказаним виконавчим провадженням є ПАТ «УкрСиббанк», оскільки ПАТ «Дельта Банк» з моменту переходу до нього прав кредитора дій щодо набуття прав сторони виконавчого провадження не вчиняло, та відповідно їх не набуло.

За таких обставин, вимоги заявника про заміну ПАТ «Дельта Банк», як сторону виконавчого провадження, на ТзОВ «Вердикт капітал», є необгрунтованими та не підлягають до задоволення.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, місцевий суд зазначив, що оскільки на даний час ПАТ «Дельта-Банк» перебуває на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, внаслідок чого було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому є підстави поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Статтею 12 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 10.10.2012 року, виконавчий лист повернуто стягувачеві ПАТ «УкрСиббанк», п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 12-14). ПАТ «Дельта Банк» з моменту переходу до нього прав кредитора дій щодо набуття прав сторони виконавчого провадження не вчиняло, та відповідно їх не набуло.

Зі змісту договору купівлі продажу майнових прав № 952/К від 09.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що заявнику про вказані вище обставині було відомо, він свідомо прийняв на себе всі ризики пов`язані із цим, в тому числі, що він у майбутньому не зможе отримати жодних коштів. З вказаного вбачається, що суд першої інстанції повинен був оцінювати дії заявника з врахування дій попереднього кредитора, які він сприйняв та взяв відповідальність за них на себе.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду в частині наявності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 23 січня 2020 року та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 січня 2020 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі представника Радченко Вікторії Юріївни, за участі заінтересованих осіб стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», боржників: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 21 липня 2020 року.

Головуючий: _________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ________________ Т.В. Одринська ______________ В.П. Пікуль