Провадження № 2/234/883/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

за участю секретаря Харькової Т.С.,

справа № 234/20232/19; провадження №2/234/883/20

представника позивача ОСОБА_1 М. ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: м.Київ, вул.Грушевського, 1д)

до

ОСОБА_3 (зареєстрован за адресою: АДРЕСА_1 ),

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 10.01.2013 року ОСОБА_3 (далі Відповідач) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10444,70 гри, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку; починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами. Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил додаються до позовної заяви (з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ЛТ КБ «ПРИВАТБАНК» можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules).

При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Станом на 30.09.2019 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним становить 28065,66 грн., яка складається з наступного 5180,89 грн заборгованість за кредитом, 5358,73 грн. заборгованість за відсотками, 12433,80 грн. заборгованість за пенею та комісією, 5092,24 грн. штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 28065,66 грн., та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, крім того пояснив, що у відповідача було 2 кредита, зобов`язання по котрим він не виконував, тоді на підставі Генеральної угоди від 10.01.2013 року укладений новий кредитний договір про реструктуризацію заборгованості на суму 10444,71 грн. зі сплатою відсотків по 1,5% кожного місяця (п. 2.1). строк дії договору встановлено до 31.01.2015 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову в частині нарахування банком відсотків після спливу строку договору, а саме після 31.01.2015 року, посилаючись на правові висновки Верховного суду України, викладені у постанові № 175/4753/15-ц від 06.02.2019 та Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 20.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.03.2020 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Встановлено, що 10.01.2013 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», з одного боку, та позичальником ОСОБА_3 , з іншого, було укладено Генеральну угоду (надалі Генеральна угода) про реструктуризацію заборгованості за кредитними договорами № SAMDN4742 від 31.03.2008 року та KTXRRX13910206 від 22.02.2011 року та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. (а.с. 9)

Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди банк надав позичальникові кредит у розмірі 10444,71 гривень строком на 24 місяці, а саме до 31.01.2015 року. При цьому позичальник зобов`язався повернути зазначену суму кредиту в визначений строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Крім того, п. 2.2 Генеральної угоди сторони погодили, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день, починаючи з 32-го дня така заборгованість вважається простроченою та позичальник сплачує на користь банку штраф у розмірі 5092,24 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_3 свої зобов`язання за договором не виконав. Станом на 30.09.2019 року за договором рахується заборгованість у сумі 28065,66 гривень, яка складається з наступного: 5180,89 гривень заборгованість за кредитом, 5358,73 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом, 12433,80 гривень заборгованість за комісією та пенею, а також штрафів відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 5092,24 гривень.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, позивачем вимог про стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України не заявлено.

Таким чином, у справі, що розглядається, вимоги про стягнення процентів після 31.01.2015 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Наведена позиція суду у повному обсязі узгоджується із правовими висновками Верховного суду України, викладеними у постанові № 175/4753/15-ц від 06.02.2019.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 20.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі й місто Краматорськ, де мешкає відповідач ОСОБА_3 .

Враховуючи положення наведеного Закону, суд також приходить до висновку про неправомірність нарахування позичальникові ОСОБА_3 комісії та пені у сумі 12433,80 гривень та штрафу у сумі 5092,24 гривень, як таких, що нараховані у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення пред`явленого позову та стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5180,89 гривень та заборгованості за відсотками за користування кредитом за період 10.01.2013 року по 31.01.2015 року у сумі 996,43 гривень, а всього 6177,32 гривень.

У стягненні решти пред`явлених сум заборгованості суд відмовляє на підставі вищевикладеного вмотивування.

Крім того, у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у розмірі 422,82 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрован за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, , р/р № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором №б/н 10.01.2013 року у розмірі 6177,32 грн. (шість тисяч сто сімдесят сім гривень 32 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрован за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АТ КБ Приватбанк (МФО 305299, , р/р № НОМЕР_2 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 422,82 грн. (чотириста двадцять дві гривні 82 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк» (, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстрован за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко