Справа № 750/5155/20
Провадження № 2/750/1238/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання - Хамайко С. В., позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

22.06.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 (далі - відповідач) заборгованості за договором позики від 14.03.2020 в сумі 100000 грн.

Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору позики в частині строків розрахунків.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та наполягала на задоволенні.

Вона пояснила суду, що відповідач викрала з її квартири грошові кошти і золото на загальну суму 3870 доларів США, за що засуджена вироком Деснянського районного суду м. Чернігова, який набрав законну силу. В якості гарантії повернення викраденого майна, відповідач підписала договір позики та взяла на себе зобов`язання повернути майно частинами. Втім, свої обіцянки відповідач не виконала, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.06.2020, що набрав законної сили, відповідача визнано винною в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 185 Кримінального кодексу України, що виразилися в крадіжці іноземної валюти і золота, що належать позивачеві, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік шість місяців з іспитовим строком один рік.

Як випливає з пояснень позивача, заявлені до стягнення кошти - є викраденим у неї відповідачем майном, а не позикою, що повністю узгоджується з вироком суду.

За приписом частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, заявлені до стягнення грошові кошти мають іншу правову природу - збитки, що завдані злочином, а не позика, як зазначено в позові.

За таких обставин, вказана сума не може бути стягнута судом з підстав, передбачених статтею 1050 Цивільного кодексу України, що встановлює наслідки порушення договору позики, оскільки на спірні правовідносини поширюються положення глави 82 цього Кодексу (відшкодування шкоди).

При цьому суд не бере до уваги приєднані до справи письмові документи, зокрема нотаріально посвідчену заяву відповідача від 14.03.2020 про отримання в позивача позики на суму 3870 доларів США і копію договору позики від 14.03.2020 про отримання в позивача позики на суму 100000 грн, оскільки ці документи не відповідають критерію достовірності, встановленому статтею 79 ЦПК України, та суперечать один одному в частині валюти і суми позики.

Виходячи з вищевикладеного, пред`явлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев