Дата документу 07.07.2020 Справа № 321/1659/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №321/1659/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Машкіна Н.В.
Провадження № 22-ц/807/2082/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначали, що Михайлівським районним судом Запорізької області видано виконавчий документ № 321/1659/13-ц. Проте, при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату.

На підставі зазначеного, просили суд видати дублікат виконавчого документу № 321/1659/13-ц виданого Михайлівським районним судом Запорізької області.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено факту втрати виконавчого документу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року та прийняти нову ухвалу про задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк» та видати дублікат виконавчого листа.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначають, що Банк намагався врегулювати питання погашення заборгованості мирним шляхом, через що виконавчий лист не направлявся до виконання. Однак, коли врегулювання не вдалося можливим, при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС було встановлено, що виконавчий лист було втрачено. Враховуючи, що боржником не надано даних, про те, що він погасив кредит, посилаючись на обов`язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили, вважають, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку.

Учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (а.с. 72-74), до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, колегія суддів колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2013 року по справі 321/1659/13-ц № провадження 2/321/459/13 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 29976,44 грн. (а.с. 30).

На виконання заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», 23 січня 2014 року Михайлівським районним судом Запорізької області було направлено на адресу заявника виконавчі листи № 321/822/13-ц та 2/321/278/2013 для виконання (а.с. 34).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, виконавчий лист було отримано стягувачем 27 січня 2014 року (а.с. 35).

У березні 2020 року, АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. На підтвердження доказів втрати виконавчого листа надали суду відповідь начальника Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро).

З вищенаведеної відповіді вбачається, що на виконанні у Дніпровському районному ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) виконавчий лист по цивільній справі №321/1659/13-ц № провадження 2/321/459/13 станом на 27 січня 2020 року не перебуває. Зазначено також, що постановою державного виконавця від 19 жовтня 2015 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження і виконавчий документ направлено за місцем отримання доходів боржника до Кіровського ВДВС Дніпровського МУЮ (а.с. 41).

Пунктом 17.4 Розділу ІІІ Перехідні Положення ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, колегія суддів зазначає, що єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата та суду слід з`ясувати обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України, частинами 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За частинами 1 та 4 статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обов`язок доказування обставин втрати оригіналу виконавчого листа покладається на заявника.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що заявником не доведено втрату виконавчого листа, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження того, що на теперішній час виконавчий лист по справі 321/1659/13-ц № провадження 2/321/459/13 за позовом ПАТ АТ ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не перебуває на виконанні в Кіровському ВДВС Дніпровського МУЮ.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі на мирне врегулювання питання щодо погашення заборгованості з ОСОБА_1 , та внаслідок цього непред`явлення виконавчого листа до органів ДВС, спростовуються матеріалами справи, оскільки встановлено, що до Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) виконавчий лист № 321/1659/13-ц надходив.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування за доводами апеляційної скарги відсутні, тому ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2020 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 липня 2020 року.

Головуючий:

Судді: