Справа №345/2386/20
Провадження № 2/345/893/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2020 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З. , розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно-,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Ще за життя , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько позивачки склав заповіт, згідно якого все майно заповів позивачу. Позивачка звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька, однак нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено у зв`язку тим, що у свідоцтві про право власності та в реєстраційному написі ОБТІ на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , зазначено, що він належить членам колгоспного двору , головою якого був батько позивачки ОСОБА_4 , а також не подано належним чином оформленого документу, що підтверджує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок, так як у свідоцтві про право власності від 15.02.1988 року наявна гербова печатка з тризубом та відсутність підпису голови виконавчого комітету.Тому змушена звернутися в суд з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кобзан Р.М. в підготовче судове засідання не з`явилися, однак надали суду письмові заяви, згідно яких просить суд справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю , просять задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також не з`явилися в підготовче судове засідання, однак надали суду письмові заяви, згідно якої просять суд справу слухати без їхньої участі , позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти задоволення (.а.с.26-35).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с.6) перебуваючи у шлюбі проживали у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Дане будинковолодіння побудовано батьками позивача ще у 1963 році.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивачки ОСОБА_5 померла, що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2020 ( а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 15.10.2019 року (а.с.15).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Голинської сільської ради народних депутатів Івано-Франківської області Гладенькою Марією Василівною 24.03.1998 року, за реєстровим номером №31, позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 (а.с.20).

04.06.2020 року позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак постановою нотаріуса від 15.06.2020р. за №319/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності та в реєстраційному написі ОБТІ на будинковолодіння по АДРЕСА_1 зазначено, що він належить членам колгоспного двору , головою якого був батько позивачки ОСОБА_4 , а також не подано належним чином оформленого документу, що підтверджує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок, так як у свідоцтві про право власності від 15.02.1988 року наявна гербова печатка з тризубом та відсутність підпису голови виконавчого комітету (а.с..18,19).

Дане будинковолодіння належало батькам позивача , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 року, де хоча і не має підпису голови виконкому, про те проведена державна реєстрація права власності в ОБТІ з відповідним підтвердженням реєстрації у книзі №2 за реєстром №360 від 15.02.1988 року з печаткою реєстратора ОБТІ, що вказує на виникнення права власності з дня його державної реєстрації (а.с.26).

Те що у свідоцтві вказано що будинковолодіння належало членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 , то вищевказані записи, спростовуються довідкою Голинської сільської Ради за №114 від 14.02.2020 року , в якій наведені записи із по господарської книги Голинської сільської Ради за 1986-1990р.р. за №4 , станом на 15.02.1988р. /на час видачі свідоцтва про право власності/ вищевказане будинковолодіння не було колгоспним двором, так як батько позивача в колгоспі не працював , а мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27)

Згідно довідки Голинської сільської Ради за №101 від 18.02.2020 року на час смерті батька ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги з ним проживала тільки позивач і вищевказаний заповіт від імені ОСОБА_4 у виконавчому комітеті Голинської сільської Ради посвідчувався 24.03.1998 року за №31, не змінювався і не відмінявся.(а.с.21)

На дане будинковолодіння, був виготовлений технічний паспорт ще у 1990 роках на ім`я батька ОСОБА_4 , та в даний час проведена поточна інвентаризація цього будинковолодіння, де згідно нового технічного паспорта від 17.06.2020р. дане будинковолодіння побудоване у 1963 році , де відсутні дані про самовільну будову чи реконструкцію , оціночна вартість вищенаведеного будинковолодіння , згідно зведеного акту про оцінку майна станом на 17.06.2020р. становить 205тис. 165 грн. (а.с.29-33)

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення статті 1223 ЦК України передбачають, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що позивач спадкоємець 1-черги, являючись дочкою спадкодавця, згідно ст.1261 ЦК України, проживаючи разом з ним прийняла всю його спадщину за заповітом, як це гласить ст.1268 ЦК України, і навіть оформила частину спадщини в нотаріальному порядку на земельну ділянку, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.06.2020р., відповідачі визнали заявлені до них позовні вимоги, до нотаріальної контори подали заяви, згідно яких від прийняття спадщини відмовились (а.с.16,17), інших спадкоємців немає, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 .

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.1216-1218, 1222,1223,1225,1258,1267,1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 200,206,247,263-265, 273, 352, 355 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на :

- будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в цілому .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя