ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 липня 2020 року м. Чернівці

справа № 718/708/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Литвинюк І.М., Одинака О.О.

секретаря Конецької Д.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

учасники справи

позивач ОСОБА_4

відповідач Об`єднана територіальна громада Неполоковецької селищної ради в особі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області

за апеляційною скаргою Неполоковецької селищної ради в особі Неполоківецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року, головуючий у першій інстанції Мізюк В.М.

встановила:

ОСОБА_5 у квітні 2020 року звернулася до суду з позовом до Об`єднаної територіальної громади Неполоковецької селищної ради в особі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області

Справа №718/708/20 Головуючий у 1 інстанції Мізюк В.М.

Провадження №22-ц/822/554/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

про визнання права на спадкування.

Просила визнати право ОСОБА_4 на спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_6 . 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ №000772 на земельну ділянку площею 6,85 га для ведення селянського фермерського господарства.

ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову.

Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області на вчинення дій спрямованих на відчуження чи передачу третім особам у користування, земельних ділянок цільовим призначення (землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), які знаходяться в адміністративних межах Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, кадастровий номер :03:001:0304 площею 0,8584 га, кадастровий номер :03:001:0306 площею 1 га, кадастровий номер :03:001:0310 площею 1 га, кадастровий номер :03:001:0308 площею 1,0001 га, кадастровий номер :03:001:0309 площею 1 га, кадастровий номер :03:001:0307 площею 1 га, кадастровий номер :03:001:0305 площею 1,0001 га.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Виконання ухвали доручено Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області.

Неполоковецька селищна рада Кіцманського району Чернівецької області в апеляційній скарзі просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, земельні ділянки кадастровий номер :03:001:0304, кадастровий номер :03:001:0306, кадастровий номер :03:001:0310, кадастровий номер :03:001:0308, кадастровий номер :03:001:0309, кадастровий номер :03:001:0307, кадастровий номер :03:001:0305 не є предметом спору, право власності Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області на зазначені земельні ділянки не оспорюється.

Вважає, що має місце спір з правовідносин між нотаріусом та ОСОБА_4 з оформлення права на спадкове майно, Неполоковецька селищна рада Кіцманського району Чернівецької право не є належним відповідачем, право ОСОБА_6 постійного користування земельною ділянкою не спадкується.

Вказує на те, що судом першої інстанції не надано оцінки відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірності, не зазначено мотивів на обґрунтування припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, обмеженню права власності Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1,2 ст. 149, п.1 ч.1 ст. 150, ч.1 ст.151, ч.1 ст. 153 ЦПК України та дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області на вчинення дій спрямованих на відчуження чи передачу третім особам у користування, земельних ділянок цільовим призначення (землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), які знаходяться в адміністративних межах Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, кадастровий номер :03:001:0304, кадастровий номер :03:001:0306, кадастровий номер :03:001:0310, кадастровий номер :03:001:0308, кадастровий номер :03:001:0309, кадастровий номер :03:001:0307, кадастровий номер :03:001:0305.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про існування між сторонами спору, наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову ОСОБА_4 тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання права власності на спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_6 . 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ №000772 на земельну ділянку площею 6,85 га для ведення селянського фермерського господарства.

На обґрунтування виду забезпечення позову ОСОБА_4 посилалася на те, що підставою позову є здійснення Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області реєстрації права власності на спірну земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера :03:001:0296, поділу на сім земельних ділянок, тому існує реальна загроза подальшого відчуження майна третім особам, що унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Не можна погодитися з доводами Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, на які є посилання в апеляційній скарзі, про недоведеність існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, неспівмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

ОСОБА_4 вказується на фактичне порушення її прав та охоронюваних законом інтересів щодо набуття права на спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_6 . 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ №000772 на земельну ділянку площею 6,85 га для ведення селянського фермерського господарства.

Заслуговує на увагу, що Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області здійснено реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку та присвоєння кадастрового номера :03:001:0296, поділ на сім земельних ділянок.

Разом з тим Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області наведені обставини не заперечуються.

У такому разі наявний зв`язок між обраними ОСОБА_4 заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог у справі, оскільки заборона Неполоковецькій селищній раді Кіцманського району Чернівецької області вчиняти певні дії щодо земельних ділянок кадастровий номер :03:001:0304, кадастровий номер :03:001:0306, кадастровий номер :03:001:0310, кадастровий номер :03:001:0308, кадастровий номер :03:001:0309, кадастровий номер :03:001:0307, кадастровий номер :03:001:0305 стосується земельної ділянки відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, виданого Кіцманською районною радою народних депутатів ОСОБА_6 14 жовтня 1996 року 1-ЧВ №000772, що належить до предмета спору.

За обставин здійснення Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області реєстрації права власності на спірну земельну ділянку остання має можливість подальшого відчуження майна будь-яким способом третім особам, у зв`язку з чим наявна можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам та охоронюваним законам інтересам ОСОБА_4 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

У разі, якщо до закінчення розгляду даної справи буде реалізовано спірне майно, то ОСОБА_4 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за позовом до Об`єднаної територіальної громади Неполоковецької селищної ради в особі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання права на спадкування без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Водночас вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на відповідачів.

При цьому обраний ОСОБА_4 вид забезпечення позову у вигляді заборони вчинення певних дій не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області та не перешкоджатиме його господарській діяльності, оскільки майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежуватиметься лише вчиненням певних дій, проте не позбавляє відповідача та інших осіб права володіння і користування цим майном, зокрема не перешкоджає використанню у господарській діяльності.

Окрім того, Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької право не наведено обґрунтування, у чому саме полягає обмеження його права власності на спірну земельну ділянку.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що Неполоковецька селищна рада Кіцманського району Чернівецької не є належним відповідачем, право ОСОБА_6 постійного користування земельною ділянкою не спадкується фактично зводяться до необгрунтованості позовних вимог.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не підлягає дослідженню, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом вирішення судом під час розгляду спору по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційною скаргу Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області залишити без задоволення.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 14 липня 2020 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

І.М. Литвинюк

О.О. Одинак