Справа №522/2781/13-ц
Провадження №6/522/336/20
УХВАЛА

06 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 23.07.2013 року по справі №522/2781/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення у житлове приміщення -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про відстрочку виконання рішення суду.

В обґрунтування клопотання вказує, що виконання даного провадження за станом на теперішній час не є можливим у зв`язку з епідемією "COVID-19", яка безперечно відноситься до надзвичайних подій передбачених діючим законодавством України, яка розповсюджується по всій території України та не виявлених хворих з кожним днем стає все більше.

У зв`язку з викладеним відповідач просить про відстрочення виконання рішення, не посилаючись на строк відстрочки.

Сторони у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення у житлове приміщення.

Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2013 року позов ОСОБА_2 задоволено, та суд вирішив усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні приватною власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 ; вселити ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно в дохід держави судовий збір у розмірі 114,70 грн., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.12.2013 року.

Таким чином рішення Приморського районного суду м.Одеси набрало законної сили.

Як роз`яснено в узагальненні проведеному Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно ч. 1 ст. 33 України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 129-1 Основного Закону України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської конвенції з прав людини. Судове рішення підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, встановлення або зміну способу й порядку виконання суду, потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність іншого майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, іншій надзвичайні події тощо).

Мотивами заявника є те, що виконання даного провадження за станом на теперішній час не є можливим у зв`язку з епідемією "COVID-19", яка безперечно відноситься до надзвичайних подій передбачених діючим законодавством України, яка розповсюджується по всій території України та не виявлених хворих з кожним днем стає все більше.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Оскільки з дати ухвалення рішення у даній справі пройшло більше шести років, то підстав для надання відстрочки виконання рішення немає, навіть, якщо і існують обставини для цього.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 258, 260, 261, 353, 435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 23.07.2013 року по справі №522/2781/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення у житлове приміщення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: 06.07.2020