Справа № 684/792/19
Провадження № 2/684/24/2020
УХВАЛА

20 липня 2020 року смт. Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.,

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Старосинявської селищної ради про визнання права власності та припинення права спільної часткової власності на майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Старосинявської селищної ради про визнання права власності та припинення права спільної часткової власності на майно.

Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак представник позивача ОСОБА_3 подав суду заяву про проведення підготовчому судового засідання за їх відсутності, попередньо подав відповідь на відзив.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, попередньо направивши до суду відзив на позовну заяву, у якому просила суд закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, судовий розгляд просила провести без її участі чи участі її представника.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подавши заяву із проханням провести засідання без його участі.

В ході підготовчого судового розгляду відповідач ОСОБА_2 направила до суду відзив на позов, згідно вимог якого просить суд закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, посилаючись на те, що позивач отримала правовстановлюючий документ на 49/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та за рішенням апеляційного суду Хмельницької області їй виділено конкретні приміщення у даному будинковолодіння, однак просить суд визнати за нею право власності на дане майно.

Представник позивача подав відповідь на відзив, згідно якого висловив заперечення щодо закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що позов ОСОБА_1 обґрунтований тими обставинами, що згідно рішення апеляційного суд від 24 січня 2006 року проведений розподіл будинковолодіння між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнуто грошову компенсацію за частку будинку, вилічену позивачці, яка перевищує вартість Ѕ частки, однак у рішенні відсутнє положення про припинення права спільної часткової власності, тому за позивачем зареєстровано право спільної часткової власності 49/100, що на даний час є перешкодою у присвоєнні позивачу окремої адреси, на переконання представника позивача єдино можливим способом захисту прав позивача є визнання за нею права власності на виділене їй майно та припинення права спільної часткової власності, так як повторне звернення з позовом про поділ будинку є неможливим.

Вивчивши вказане клопотання про закриття провадження у справі, викладене у відзиві відповідача, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 456/647/18.

Виходячи з викладеного, слід зазначити, що позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на виділене їй майно та припинення права спільної часткової власності, так як рішенням апеляційного суду не були врегульовані спірні питання між сторонами, на даний час спір між сторонами не вирішено. Крім того, справа перебуває на стадії підготовчого провадження, судом не досліджувались надані сторонами докази у справі, тому підстав для закриття провадження у справі на час проведення підготовчого засідання немає.

Враховуючи наведені вимоги закону та обставини справи, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття провадження у справі з підстав п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 197, 255, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Галиш І.Б.