Справа№310/387/20
Справа № 310/387/20
Провадження 2/329/140/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року смт Чернігівка Запорізької області

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Синяк Л.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін в судовому засіданні в залі суду в смт. Чернігівка Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач зазначила, що відповідач є батьком її повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у державному навчальному закладі «Бердянський машинобудівний професійний ліцей» ІІ рівня акредитації до 07.12.2020р. на денній формі навчання, на неповному державному забезпеченні.

Вказує, що одна без відповідача не в змозі утримувати їхню повнолітню дочку, яка до того ж є інвалідом 3 групи з дитинства, продовжує навчання, у зв`язку із тим, що є гостра потреба в коштах на харчування, одяг, транспорт та інші її життєві потреби під час навчання, тим паче, що має на утриманні ще одну дочку, неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком якої шлюб розірвала в 2018р., і несе витрати по оренді житла.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманні ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 3 000грн щомісяця, починаючи з 16.01.2020р. і до досягнення нею 25 років, тобто до 04.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач позов не визнав повністю, його представник адвокат Глушков В.В. - надав відзив на позов, згідно якого у ОСОБА_2 доходи відсутні. Він займається сільським господарством, обробляє земельну ділянку, яка знаходиться у його приватній власності, проживає разом із матір`ю-пенсіонеркою, яка часто хворіє, тому не має матеріальної можливості надавати ОСОБА_5 матеріальну допомогу на період навчання (а.с.132-136), і зауважив, що вона отримує стипендію, і докази понесення нею витрат на навчання у матеріалах справи відсутні. Крім того, зазначив, що позивач по справі є неналежним, адже дочка сторін є повнолітньою.

Сторони подали заяву про розгляд справи без їх участі, і у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.02.2002 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батьки зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Також позивач є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15), з батьком якої шлюб розірвала (а.с.16), працює менеджером відділу продаж ПП ОСОБА_7 , отримала зарплату в період з червня 2019 по листопад 2019р. в сумі 27 132грн з утриманими податками в сумі 4883грн.

Довідкою МСЕК серії 12 ААБ НОМЕР_2 ОСОБА_8 встановлена 3 група інвалідності з дитинства до 01.03.2021р. (а.с.68).

Виплата державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми-інвалідами позивачу здійснювалася в сумі 1564грн, припинена в листопаді 2019р. (а.с.19).

Наразі утримання та лікування дочки здійснює виключно позивач, що сторонами не оспорюється та підтверджується наданою меддокументацією з обстежень, чеками тощо (а.с.72-79, 105-118).

ОСОБА_9 навчається в Державному навчальному закладі Бердянський машинобудівний професійний ліцей» денної форми навчання, знаходиться на неповному державному забезпеченні, отримує стипендію, термін навчання з 08 жовтня 2019 року по 07 грудня 2020 року, що підтверджується довідкою зазначеного державного навчального закладу (а.с.9), в листопаді 2019р. отримала стипендію в сумі 980грн (а.с.10).

Наразі ОСОБА_9 отримала державну соціальну допомогу по інвалідності за період з квітня 2020р. по 05.08.2020р. в сумі 14 093грн, одним платежем 6393грн, у липні-серпні 2020р. 1712грн (а.с.230); крім того, отримує стипендію в сумі 490грн щомісяця (а.с.231-235).

Відповідач не працює, не є інвалідом, на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с.139), має у власності земельну ділянку площею 7,93га, яку, як зазначає у відзиві, обробляє самостійно, в 2013р. переніс посттравматичний кератіт лівого ока через отриману побутову травму (а.с.140), а в 1992р. перебував на стаціонарному лікуванні через геморрагічний васкуліт (а.с.141); проживає з матір`ю ОСОБА_10 , 1948р.н., яка за період з січня 2020 по липень 2020р. отримала 18 339грн пенсії, має присадибну земельну ділянку площею 0,25га та ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,25га, всього 0,5га (а.с.149), страждає на ряд хронічних захворювань (а.с.146-148), потребує постійного стороннього догляду.

Аналізуючи заявлені вимоги і заперечення на предмет належності позивача суд враховує положення ч.3 ст. 199 СК України, за якою право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка (…).

Позаяк факт проживання ОСОБА_9 із позивачем сторонами не оспорюється, рівно як батьківство і материнство сторін відносно дитини, суд вважає позивача належним.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Конструкція даної статті передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання. Тобто нормами даної статті не передбачено обов`язку саме продовження навчання.

За змістом статті 199 СК України законодавець визначив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчального закладу, зокрема, і канікулярний.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до статті 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вказано: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні та навчається в Державному навчальному закладі Бердянський машинобудівний професійний ліцей» денної форми навчання, знаходиться на неповному державному забезпеченні, отримує стипендію в сумі 490грн щомісяця, термін навчання з 08.10.2019р. по 07.12.2020р.

Той факт, що ОСОБА_9 отримує державну соціальну допомогу в зв`язку з інвалідністю, тобто цільову через особливі потреби, факту навчання та витрат на таке навчання, які безумовно несуться, не спростовує.

Денна форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже, дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину відповідача можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

Суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, і з указаного вбачається, що він має можливість працевлаштуватися та отримувати певний дохід, але на обліку в центрі зайнятості як такий, що шукає роботу, не перебуває, займається сільським господарством, обробляючи земельну ділянку площею 7,93га. Неповнолітніх дітей на утриманні не має, його матір є пенсіонеркою за віком, отримує пенсію, має в розпорядженні земельну ділянку загальною площею 0,5га.

Матір дочки сторін отримує заробітну плату, утримує неповнолітню дочку та повнолітню дочку сторін, несе витрати по оренді житла.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей, які свідчать про необхідність відступити від принципу рівності батьків у обов`язку щодо утримання дитини.

В іншому випадку обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону.

Таким чином, позов слід задовольнити, але частково, з врахуванням матеріального стану відповідача, стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі 700грн, щомісяця, до закінчення навчання дочки сторін.

Судові витрати розподілити відповідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,1318,141,247,258,264-265,274,279, 352-356 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 200 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, що продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Широкий Яр Чернігівського району Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи з 16 січня 2020 року на період навчання, тобто до 07 грудня 2020 року.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів за місяць виконати негайно.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Стульневе Чернігівського району Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_1

Суддя: Покопцева Д.О.