Провадження № 2з/932/67/20 Єдиний унікальний номер справи № 932/6644/20
У Х В А Л А

15 липня 2020 року місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Яковлев Д. О., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Білозерцева О. В. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння квартири АДРЕСА_1 та передачі її власнику ОСОБА_1 .

Разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

В обґрунтування заяви зазначив, що вищевказана квартира була відчужена на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року у справі №200/13452/17, яке в подальшому скасовано ухвалою суду від 02 квітня 2018 року, а тому вважає, що вона вибула з володіння поза волі позивача, а тому він, як власник майна, має право витребувати квартиру з чужого незаконного володіння. Отже, на теперішній час відповідач ОСОБА_2 незаконно володіє належним позивачу майном, чим порушує права власника вказаного майна. В свою чергу, відповідач, розуміючи наслідки поданого до нього позову застосує різноманітні заходи щодо подальшого перепродажу спірної квартири третім особам, чим утруднить виконання судового рішення та ускладнить ефективний захист, а також поновлення порушених прав позивача. Тому невжиття заходів із забезпечення позову у цій справі, може зробити утрудненим повернення вказаного житла позивачу.

Суд, перевіривши матеріали позовної заяви з додатками, заяву про забезпечення позову, зважаючи на обставини справи, виходить з наступного.

Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є квартира АДРЕСА_1 .

У заяві про забезпечення позову представник позивача зазначає, що існують побоювання щодо відчуження майна відповідачем у зв`язку з відсутністю у нього законних підстав залишити дане нерухоме майно у своєму володінні. Однак на підтвердження такого наміру відповідача не надано належних доказів.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повзанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Представником позивача не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, а лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Ця правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 922/2163/17.

Як вбачається з матеріалів позову та матеріалів заяви про забезпечення позову, позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, що свідчить про недоведеність позиції, що невжиття заходів забезпечення позову вплине на права та інтереси позивача, а також, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Білозерцева О.В. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалу складено та підписано 15 червня 2020 року.

Суддя Д. О. Яковлев