Провадження №2/447/559/20
Справа №447/894/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е)

08.07.2020 м. Миколаїв

Львівська область

Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Волківської-Любінської Н.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, Миколаївський районний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні дії у справі.

Провадження у справі відкрито судом 03.04.2020 на підставі позову ОСОБА_1 . Ухвалою від 12.06.2020 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 08.07.2020. Позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову покликається на наступні обставини.На початку березня 2020 року на його адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження №61354156 від 21.02.2020 року, винесена державним виконавцем Миколаївського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чорною М.І. З даної постанови вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №1172, виданого 11.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за договором позики №225993 від 17.07.2017 року за період з 17.07.2017 року по 29.07.2019 року у розмірі 143070,00 грн., у тому числі заборгованості за основною сумою позики - 5000 грн., заборгованості за відсотками згідно договору - 66870,00грн.; заборгованості за простроченими відсотками згідно договору 71200,00 грн.

Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню з огляду на наступне.

Сума заборгованості у розмірі 143070,00 грн. за договором позики №225993 від 17.07.2017 року, яка розрахована стягувачем ТОВ «ВЕЛЛФІН» є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає умовам договору, а тому така заборгованість є спірною і нотаріус, в силу положень закону, не повинен був вчиняти відповідний виконавчий напис. А тому, був змушений звернутись в суд із вказаним позовом.

У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримав та просив суд його позов задоволити.

Відповідач - представник ТзОВ "ВЕЛЛФІН" у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, відомостей про причини його неявки у судове засідання у суду немає.

Третя особа - представник Миколаївського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відомостей про причини його неявки у суду немає.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд встановив:

17.07.2017 між ТзОВ "ВЕЛЛФІН" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №225993 на суму 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

21.02.2020 державним виконавцем Миколаївського РВ ДВС Західного МУЮ (м. Львів) Чорною М.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61354156, що стверджується її копією, яка міститься в матеріалах справи.

Зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження надійшля позивачу у березні 2020 року.

Оцінка суду.

Відповідно дост. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

ТОВ «ВЕЛЛФІН» не було надано приватному нотаріусу Легкобиту С.О. належних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості, не було надано належного розрахунку відповідної суми боргу та не було надано доказів того, що стягувач звертався до боржника з письмовою вимогою погасити існуючу заборгованість.

Відповідно до п. 1.3. Договору позики №225993 від 17.07.2017 року строк позики за цим Договором складає 30 (тридцять) днів, тобто до 16.08.2017 року. Згідно графіка розрахунку, проценти за користування позикою складають 2700 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у Постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Таким чином, оскільки за умовами договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю 5000 грн. основної суми позики та 2700 грн. процентів за користування позикою, а строк договору закінчився 16.08.2017 року, то нарахування ТОВ «ВЕЛЛФІН» процентів за користування позикою після спливу строку такої, тобто після 16.08.2017 року (як вбачається з виконавчого напису нотаріуса нарахування процентів за користування позикою відбулося за період з 17.07.2017 року по 29.07.2019 року), є незаконним та спростовує твердження стягувача про безспірність заборгованості.

Так, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Вимога про нарахування та сплату пені, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та частинах першій, другій ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Таким чином, визначений ТОВ «ВЕЛЛФІН» у спірному договорі позики розмір пені є непропорційно високим та призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, отже п. 1. 5 договору позики №225993 від 17.07.2017 року є несправедливим і суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50%) у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором, а тому пункт п. 1.5 договору позики є недійсним відповідно до положень ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Окрім цього, позивач не отримував вимогу про усунення порушень за договором позики, внаслідок чого був позбавлений можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї, або оспорити вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН».

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Таким чином, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за договором позики об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості надати нотаріусу свої заперечення щодо неї або отримати її, чи повідомити нотаріуса про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Суд приходить до висновку, про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 282-285 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1172, виданий 11.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за договором позики №225993 від 17.07.2017 року за період з 17.07.2017 року по 29.07.2019 року у розмірі 143070,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН", місцезнаходження: вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ, ЄДРОПОУ 39952398.

Повний текст рішення складено 17.07.2020.

Суддя Павлів В. Р.