"15" липня 2020 р.
Справа № 642/3001/20
Провадження № 2/642/1105/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружні сосунки з відповідачем фактично припинено через різні погляди на життя та конфлікти. Відповідач є громадянином Російської Федерації, куди він і повернувся на постійне проживання. З квітні 2019 року шлюбні стосунки остаточно припинені. Збереження шлюбу є неможливим.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач в судове засіданні не з`явився, відзив на позов не направив, доказів поважності неявки в судове засідання не надав.

За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що відповідач згоден на розірвання шлюбу, вони обидва прийшли до висновку про неможливість подальшого сумісного проживання. Дитина залишається з нею. Майновий спір з відповідачем відсутній. Примирення є неможливим.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Шлюб сторін зареєстрований 25 листопада 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1321.

Сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони припинили шлюбні стосунки з квітня 2019 року, проживають окремо, відповідач постійно проживає в Російській Федерації.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачка прізвище після укладення шлюбу не змінювала.

Керуючись ст. ст. 4,5, 89, 258-259, 263-265, 274 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 . (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 25 листопада 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1321.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 15 липня 2020 року.

Суддя Л.Л. Шрамко