Справа № 183/1447/20
№ 2-о/183/103/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Монашко Ніна Петрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

11 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай № 145) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,810 га, розташовану на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 039274, виданого 27 грудня 2001 року на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Спаської сільської ради № 3-21/ХХІІІ від 12 грудня 2001 року, а також на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Заповіту померла не залишила, а тому спадкування повинно здійснюватися за законом.

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом заявникові стало відомо, що у відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця, в даному випадку з 30 січня 2012 року. Через те, що даний строк звернення пропущено, листом приватного нотаріуса від 14 листопада 2019 року за вих. № 206/01-16 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та надано пораду звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Так, заявник вказує, що передбачений ст. 1270 ЦК України строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини було пропущено нею через законодавчу необізнаність. Весь час заявник вважала, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки остання проживала з нею понад три роки до дня смерті в м.Новомосковську Дніпропетровської області, в належній ОСОБА_1 квартирі. Через свій похилий вік та слабке здоров`я мати потребувала в догляді за нею. Поки мати проживала в місті, заявник доглядала за її будинком в с. Хуторо-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області та обробляла земельну ділянку біля нього, що продовжує робити і по сьогоднішній день.

Отже, факт постійного проживання заявника спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підтверджується багатьма документами, доданими до заяви. Встановлення даного факту є необхідним для прийняття заявником спадщини після смерті матері, а тому посилаючись на вимоги ч.2 ст.315 ЦПК України, заявник звернулася до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року відкрите провадження у справі.

В судове засідання представник заявника не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, заяву про встановлення факту підтримав.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, однак її неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється матір`ю заявника ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу заявника (а.с.10).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новомосковську Дніпропетровської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть останньої (а.с.9).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ДП №039274 померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,810 га передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.11).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60702523 від 25.06.2020 року, інформація щодо наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відсутня (а.с.26).

14 листопада 2019 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про заведення спадкової справи після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Монашко Н.П. на ім`я заявника надано роз`яснення за вих. № 206/01-16 у якому зазначено, що відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, через те, що даний строк звернення спадкоємцем пропущений їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та надано пораду звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.12).

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, в матеріалах справи міститься акт №5377 від 15 листопада 2019 року, складений інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, за участю сусідів, у відповідності до якого ОСОБА_2 по день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13), така ж адреса місця проживання міститься у відповідному розділі паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого на ім`я заявника (а.с.8).

Крім того, як зазначалося вище свідоцтвом про смерть стверджується, що місцем смерті спадкодавця - є місто Новомосковськ, Дніпропетровська область.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, доводить суду той факт, що заявник на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та має бути задоволена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,81, 89, 263, 265, 280, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1264 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на час відкриття спадщини з її матір`ю - спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.