Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/473/20
Провадження по справі № 2/514/249/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Кравченко П.А.,

за участі секретаря судового засідання Мельниченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить: встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,13 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області.

24.09.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склала заповіт, на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 4,13 га, яка розташована на території Виноградівської сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідала порівну: синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Виноградівської сільської ради Кула Степанидою Олександрівною. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №154.

За життя ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_4 , секретарем виконавчого комітету Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області та зареєстровано в реєстрі за №35, відповідно до якого ОСОБА_3 на випадок її смерті робить таке розпорядження: земельну ділянку загальною площею 4,13 га, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 156647 виданого 16 листопада 2004 року, заповідає онуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 12 грудня 2019 року рішенням Тарутинського районного суду Одеської області визнано недійним заповіт посвідчений 10.06.2015 року Бородінською селищною радою Тарутинського району Одеської області від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_2 є спадкоємицями першої черги після смерті матері ОСОБА_3 .

Причину пропуску встановленого законодавством України строку обґрунтовує тим, що він знав, що його син ОСОБА_5 на користь, якого був складений 10.06.2015 року заповіт подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом та не звернувся із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він не міг передбачити, що заповіт складений на користь ОСОБА_5 буде визнано недійсним. Після ухвалення рішення Тарутинського районного суду Одеської області, яким зазначений заповіт було визнано недійсним. Позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому постановою було відмовлено у зв`язку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою.

14.04.2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

15.07.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

26.05.2020 року від адвоката Руссу Н.О. на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач, вважає, що позивач пропустив процесуальний строк звернення до суду з позовними вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому просить, суд у позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

04.06.2020 року від ОСОБА_1 надійшли пояснення на відзив, відповідно до якого позивач, посилається на ст. ст. 257, 261 ЦПК України, та вважає, що пропущений строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини рахується з 22 грудня 2020 року, оскільки він дізнався після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дії. Просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності заявлену у відзиві та задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав пропуску позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,13 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №156647 (а.с. 14).

Спадкоємицями першої черги після смерті ОСОБА_3 є син ОСОБА_1 , та донька ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склала заповіт, на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 4,13 га, яка розташована на території Виноградівської сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідала порівну: синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Виноградівської сільської ради Кула Степанидою Олександрівною. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №154.

За життя ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_4 , секретарем виконавчого комітету Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області та зареєстровано в реєстрі за №35, відповідно до якого ОСОБА_3 на випадок її смерті робить таке розпорядження: земельну ділянку загальною площею 4,13 га, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 156647 виданого 16 листопада 2004 року, заповідає онуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.16).

12 грудня 2019 року рішенням Тарутинського районного суду Одеської області визнано недійним заповіт посвідчений 10.06.2015 року Бородінською селищною радою Тарутинського району Одеської області від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 (а.с.17-19).

ОСОБА_1 звернувся із заявою до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому постановою було відмовлено у зв`язку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шести місячного строку.

Відповідно довідки №1 від 04.01.2017 року виданої ОСОБА_1 , в тому, що він займався організацією і проведенням поховання померлої ОСОБА_3 (а.с.25).

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1254 ЦПК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що пропущений строк позивачем є поважним, оскільки позивач будучи обізнаним про наявність заповіту на свого сина не міг передбачити, що вказаний заповіт буде визнано недійсним. Вказані обставини встановлені та підтвержені в судовому засіданні.

Щодо застосування строку позовної давності, суд вважає, необхідним зазначити наступне.

За правилами статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 20.12.2019 року. Підставою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері позивача, було визнання заповіту недійсним, на підставі рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 12 грудня 2019 року, а тому правової підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 строком в один місяць з дня набрання судового рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 21 липня 2020 року.

Суддя П.А. Кравченко