ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3048/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у серпні 2019 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою крім позивача, зареєстровані також колишня дружина позивача ОСОБА_3 та донька позивача ОСОБА_4 . Проте, з 2001 року відповідачі не проживають у вказаній квартирі, участі в утриманні квартири не приймають, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задаволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась.

Заслухавши позивача та представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.01.1996 року.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який розірвано, відповідно до рішення Дарницького районного суду м.Києва.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м.Києва "ГІОЦ/КМДА", станом на 26.09.2019 року відповідачі є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано будь-яких доказів, що відповідачі не проживають у квартирі, яка належить на праві власності позивачу. Крім того, позивачем в позовній заяві зазначено, що відповідачі не проживають в квартирі з 2001 року, проте на підтвердження цього суду не було надано жодного належного та допустимого доказу.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та таким, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: