Провадження №2/760/2324/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Каліш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просила:

розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та ОСОБА_2 за № 5-4709 від 29 грудня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В.;

зняти заборону, зареєстровану в реєстрі за № 5-4712, на відчуження зазначеного в договорі довічного утримання майна - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 30.06.2015 р. зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Демидовської А.І.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. від 30.06.2015 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 02.08.2016 р., було зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання до вирішення справи №760/4692/16-ц, провадження №2/760/3156/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріус 9-ї Київської державної нотаріальної контори Шарафетдінова Наталія Вікторівна, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсною довіреності, що розглядається Солом`янським районним судом м. Києва.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.11.2016 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

03.12.2019 р. до суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Подане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2019 р. за результатами розгляду справи №760/4692/16-ц, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання недійсною довіреності, - залишено без розгляду, а тому підстави, які були причиною зупинення провадження у даній справі, відпали. Окрім зазначеного, представник просить закрити провадження у даній справі, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки позивач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 11.02.2020 р., понолено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З наведеного випливає, що померла фізична особа не може бути стороною в цивільному процесі, оскільки після смерті вона втрачає цивільну процесуальну правоздатність і дієздатність.

Так, предметом спору у даній справі є розірвання договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 грудня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-4709.

З матеріалів справи вбачається, що за договором довічного утримання від 29.12.2011 р. відчужувачем є ОСОБА_1 , набувачем - ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відчужувач - ОСОБА_1 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації та посвідчень Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області 10.07.2017 р. та дані Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №4 від 27.04.2018 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 . набувач - ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17.01.2020 р.

Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог ст. 1258 ЦК України, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 757 ЦК передбачено, що обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем.

Якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передане відчужувачем, право власності на це майно може перейти до спадкоємця за законом. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється.

Пунктом 5 частини 1 статті 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 статті 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Як вбачається зі змісту п. 1 Договору довічного утримання від 29.12.2011 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , Відчужувач передає, а Набувач отримує у власність квартиру на умовах цього Договору.

Квартира, що відчужується за даним Договором, розташована в АДРЕСА_1 .

Пунктом 5 Договору визначено, що ОСОБА_2 зобов`язувався довічно повністю утримувати ОСОБА_1 , щоденно доглядати, забезпечувати її харчуванням, одягом, наглядом, медикаментами, необхідною допомогою, та повним комплексом ритуальних послуг, із зберіганням в її безкоштовному довічному користуванні вказаної квартири.

Таким чином, зобов`язання відчужувача за договором довічного утримання є нерозривно пов`язаними з особою позивача, та не можуть бути успадкованими.

Спірні правовідносини тісно і нерозривно пов`язані з особою позивача - відчужувача та не допускають правонаступництва.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Аналізуючи викладене, враховуючи факт смерті позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 25, 608, 744, 745, 755, 757, 1216, 1219, 1258 ЦК України, ст.ст. 46, 47, 48, 255, 260-261, 263, 264, 352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.