ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 644/3492/18

провадження № 22ц/818/2365/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

імена (найменування) сторін:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року в складі судді Зябрової О.Г.,

у с т а н о в и в:

В травні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни звернулося до суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 22 березня 2010 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 16 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 04 травня 2018 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, становить 75 161,16 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2018 року позов АТ «КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2010 року № б/н в розмірі 75 161, 16 грн та 1 762,00 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості.

14 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з завою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2018 року.

Заява мотивована тим, що він не був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, що позбавило його можливості надати пояснення, які мають значення для справи. Він є інвалідом П групи, переніс 12 операцій на очах, працює на посаді охоронця службових приміщень з виплатою 0,5 окладу, має матір пенсіонерку та не має можливості сплатити проценти в розмірі 53 041,44 грн. Зазначає, що позов в частині стягнення штрафних санкцій подано 23 травня 2018 року з пропуском строку позовної давності, оскільки останній платіж він сплатив 15 липня 2016 року. Крім того, суд першої інстанції стягнув штрафи, що суперечить правовій позиції Верховного Суду України, яка міститься в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне і те саме правопорушення.

10 квітня 2019 року Гаренко Надія Володимирівна - представник АТ «КБ «ПриватБанк» подала відзив на заяву про перегляд заочного рішення суду першої інстанції, в якому просила залишити заочне рішення суду першої інстанції без змін.

Заява мотивована тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року заява ОСОБА_1 задоволена. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2018 року скасовано, справа призначена до розгляду.

В заяві від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог щодо стягнення пені та штрафів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року позов АТ «КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2010 року № б/н в загальному розмірі 69 055,87 грн та 1 621,04 грн судового збору. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Задовольняючи позов в частині стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, суд першої інстанції послався на правову позицію, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відповідно до якої Тарифи банку, Умови та правила надання банківських послуг, які не підписувались при заповненні заяви-анкети позичальником, не можуть вважатись складовою частиною кредитного договору, а встановлені цими документами відсоткова ставка, пеня та штрафи не можуть бути застосовані при визначенні кредитної заборгованості.

02 березня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення процентів за користування кредитним коштами грунтується на припущеннях, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold Light» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в банку, які розміщені на офіційному банківському сайті https://privatbank.ua/terms, не містять підпису ОСОБА_1 , отже їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 22 березня 2010 року між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

АТ КБ «ПриватБанк» рішення суду першої інстанції не оскаржило, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про стягнення тіла кредиту, про відмову в позові про стягнення штрафних санкцій не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що 22 березня 2010 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 16 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 04 травня 2018 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, становить 75 161,16 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22 березня 2010 року № б/н посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light», яка була підписана відповідачем.

Указаною довідкою, з умовами якої погодився відповідач, передбачена базова процентна ставка в місяць - 2,5%, що дорівнює 30,00% річних. Тобто сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами.

Термін дії картки № НОМЕР_1 - вересень 2014 року.

Картка була перевипущена.

Строк дії останньої картки № НОМЕР_2 - січень 2017 року.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 - представника АТ КБ «ПриватБанк», наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що станом на 11 серпня 2016 року заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 1 142,33 грн відповідачем не була погашена. Однак ця сума була розрахована за відсотковою ставкою 42,0%, яка не була погоджена з відповідачем. Розмір відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 15 934,43 грн за ставкою 2,5% на місяць, тобто 30% річних, становить 409,99 грн із розрахунку: 15 934,43 грн х 0,083 (відсотки на день) / 100 х 31 день.

З 31 серпня 2016 року банком також застосовувалась підвищена процентна ставка, яка не була узгоджена з відповідачем. Відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 16 014,43 грн за період з 31 серпня 2016 року по 31 січня 2017 року складають суму в розмірі 2 033,67 грн із розрахунку: 16 014,43 грн х 0,083% (відсотки за день) / 100 х 153.

Таким чином заборгованість за процентами станом на 31 січня 2017 року складає суму в загальному розмірі 2 443,66 грн (409,99 грн + 2 033,67 грн), який відповідачем не спростовано.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає зміні.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитом за договором від 22 березня 2010 року № б/н в розмірі 2 443,66 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-У1 (з наступними змінами) «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються особи з інвалідністю 1 та П груп, законні представник и дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 712053 ОСОБА_1 з 01 квітня 2018 року є інвалідом П групи загального захворювання безстроково (а. с. 66 т. 1).

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються за подачу позовної заяви - в розмірі 1 762,00 грн (а. с. 24 т. 1).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 432,92 грн із розрахунку: 75 161,16 грн (заявлені вимоги) : 18 458,09 грн (задоволені позовні вимоги) = 4,07; 1 762,00 грн : 4,07.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Отже, судовий збір, що підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 432,92 грн, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року в частині вирішення спору про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 2 443,66 грн (дві тисячі чотириста сорок три грн 66 коп.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 432,92 грн (чотириста тридцять дві грн 92 коп.) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді С.С.Круговая

Н.П.Пилипчук