Справа № 345/781/20
Провадження № 22-ц/4808/821/20
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.

секретаря Турів О.М.

з участю апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене у складі судді Юрчака Л.Б. 20 березня 2020 року в м. Калуш,

в с т а н о в и в:

28.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

Позов мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. У 2014 році вона звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів і рішенням суду від 26.12.2014 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, з часу ухвалення вказаного рішення матеріальний стан її сім`ї змінився. Дитина підростає і, відповідно, збільшилися витрати на її утримання, а тому визначеної судом суми аліментів недостатньо для забезпечення дитині належного рівня життя. Відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, працює за кордоном, інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Посилаючись на наведене, просила змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з твердої грошової суми 500 грн. щомісячно на тверду грошову суму 3 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі ухвалено розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист по справі №345/4934/14 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ухвалено відкликати після фактичного його виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 420,40 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України та 350 грн. витрат на правничу допомогу на користь позивача ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання сина, не забезпечують належного рівня життя дитини, а тому їх розмір необхідно збільшити. Визначаючи розмір аліментів, суд, врахувавши стан здоров`я та майновий стан сторін, те, що відповідач офіційно не працює і даних щодо його доходів немає, має на утриманні батьків пенсіонерів, однак є працездатною особою, може працювати і виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини, дійшов висновку про збільшення розміру аліментів до 1 500 грн. щомісячно.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що суд необґрунтовано дійшов висновку про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на 1 500 грн. щомісячно. Вважає дану суму заниженою, оскільки відповідач є працездатним, знає, що у нього є син, та зобов`язаний на рівні з нею нести витрати на його утримання.

Вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд не врахував, що відповідач постійно працює за кордоном і даний факт ним не спростований.

Також суд не з`ясував та не дав оцінки тій обставині, що батьки відповідача отримують належну пенсію, його мама продовжує працювати вчителем, а тому вони не потребують його допомоги.

Апелянт зауважує, що на час написання відзиву на позовну заяву відповідач знаходився за кордоном та не міг його підписати.

Крім того, апелянт вважає дивним той факт, що суд повністю визнав позицію відповідача та стягнув аліменти в такому розмірі, як просив відповідач, зовсім не врахувавши її вимоги та інтереси дитини.

З наведених мотивів просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 21.09.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.07.2018 року розірвано (а.с. 4).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю (а.с. 7, 9).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 26.12.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вказаного розміру аліментів недостатньо для забезпечення дитині рівня життя, достатнього для її фізичного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтям 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина 2 статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Враховуючи викладене, а також те, що внаслідок постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, раніше визначений судом розмір аліментів в сумі 500 грн. щомісячно не забезпечує навіть мінімальних потреб дитини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача.

Проте розмір аліментів визначений судом без урахування матеріального становища позивача, яке погіршилось у зв`язку з тим, що позивач змушена працювати вчителем школи з неповним тижневим навантаженням, розмір її заробітної плати становить 3 000 грн. Також судом помилково враховано і ту обставину, що відповідач має на утриманні маму пенсійного віку, оскільки, будучи пенсійного віку, вона продовжує працювати вчителем, що підтверджується довідкою Млиниського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» №14 від 30.05.2010 року (а.с. 48), за інформацією якої ОСОБА_5 працює вчителем української мови та літератури з неповним тижневим навантаженням.

За даними трудової книжки відповідача ОСОБА_2 , останній з квітня 2013 року офіційно не працевлаштований (а.с.29).

Згідно довідки Млиниської сільської ради №193 від 13.03.2020 року ОСОБА_2 не працевлаштований, на життя заробляє тимчасовими підробітками (а.с. 30). Однак, такі докази не спростовують доводи апелянта про те, що відповідач постійно працює за кордоном.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що оспорюване рішення Калуського міськрайонного суду слід змінити, збільшивши розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхньої дитини з 1 500 грн. до 2 000 грн.

З урахуванням положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, якими встановлено, що витрати на правову допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та є складовою судових витрат, а також положень пункту 1 частини 3 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, рішення в частині розподілу судових витрат підлягає зміні, а саме, суму витрат на правову допомогу, підлягаючу стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в розмірі 350 грн. слід змінити на 466,69 грн. (700 грн.?66,67% (2000:3000?100=66,67%)), розмір судового збору, підлягаючий стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України змінити з 420,40 грн. на 560,56 грн. (840,80?66,67%).

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 20 березня 2020 року в частині розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити, збільшивши суму стягуваних аліментів з 1 500 грн. до 2 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття

В решті рішенняКалуського міськрайонного суду від 20 березня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 560,56 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України та 466,69 грн. витрат на правничу допомогу на користь позивача ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський

Повний текст постанови складено 29 липня 2020 року