"14" липня 2020 р. Справа № 363/2048/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Котлярової І.Ю.

за участі секретаря: Скотаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород матеріали заяви адвоката Колодій Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Басенко Світлани Василівни, Головного управління Держгеокадастру в Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дії державного кадастрового реєстратора та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2020 року у задоволенні заяви адвоката Колодій Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

10.06.2020 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і призначено до підготовчого судового засідання на 26 серпня 2020 року.

13.07.2020 року до суду надійшла заява адвоката Колодій Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:165:6014 та :04:165:6015, що розташовані на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та належать на праві власності гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на вказані земельні ділянки та шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеними земельними ділянками, в тому числі проводити будь-які підготовчі чи будівельні роботи на зазначених земельних ділянках.

В обґрунтування поданої заяви вказав, що ОСОБА_1 є членом товариства власників будиночків для відпочинку «Лісове» та має у власності садовий (дачний) будиночок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , товариство власників будиночків для відпочинку «Лісове» та є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:165:0361, площею 0,0842 га для дачного будівництва, що розташована за зазначеною адресою. Відповідно до статуту товариства, вона як член товариства має право безперешкодно користуватися об`єктами спільного користування членів товариства. Проте, як вбачається з викопіювання кадастрового плану, який є складовою технічної документації, виготовленої ТОВ «ГЕОЗЕМПРОЕКТ 2016» на замовлення гр. ОСОБА_4 в 2019 році та плану схеми розробленого ФОП ОСОБА_5 на замовлення громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в 2020 році земельна ділянка з кадастровим номером :04:165:6013, станом на теперішній час по своїй конфігурації має форму, яка не відповідає проектній документації щодо відведення земельної ділянки ТВБВ «Лісове» під дачне будівництво на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, розробленій ТОВ «Три ленд» в 2009 році та затвердженій розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 22.05.2009 року № 437. Тобто, землевпорядниками ТОВ «ГЕОЗЕМПРОЕКТ 2016» було самовільно змінено конфігурацію вказаної земельної ділянки із зсувом в бік проїзду без зміни її площі, у зв`язку із чим, частково захоплено землі загального користування (проїзд) ТВБВ «Лісове». Земельна ділянка з кадастровим номером :04:165:6013 внаслідок зміни конфігурації накладається на землі загального користування ТВБВ «Лісове», а саме на проїзд до дачних ділянок. Таким чином, порушується права позивача, що полягають у неможливості користування землями загального користування, а саме загальним проїздом. Власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:165:6013,площею 0,0300 га є ОСОБА_2 . Згідно даних Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :04:165:6013 площею 0,0300 га, розділено на дві окремі рівні за площею земельні ділянки: кадастровий номер :04:165:6014, площею 0,015 га та кадастровий номер :04:165:6015, площею 0,015 га. 30.06.2020 року ОСОБА_2 відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :04:165:6014 ОСОБА_3 . 09.06.2020 року невідомими особами на земельних ділянках з кадастровими номерами :04:165:6014 та :04:165:6015 розпочато роботи з встановлення капітального паркану, за результатами встановлення якого захоплені землі загального користування та обмежено проїзд до понад 5 дачних будинків членів товариства, а також буде загороджений пожежний проїзд. На підставі викладеного просить задовольнити заяву та накласти арешт.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення стороною дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на не можливість виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігати ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд звертає увагу, що доводи викладені представником заявника у заяві стосуються питань розгляду судового спору по суті позовних вимог та зводяться до встановлення обставин і оцінки доказів у справі.

Крім того, представником заявника не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення третьою особою будь-яких дій, спрямованих на утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, в той же час, з долучених до матеріалів заяви фотокопій неможливо встановити про обставини викладені представником заявника у поданій заяві. За таких обставин, висновок представника заявника про вчинення третьою особою дій, спрямованих на унеможливлення виконання судового рішення у даній справі у разі задоволенні позовних вимог, не знайшов свого підтвердження.

Посилання представника заявника на необхідність забезпечення позову у тому числі, з метою унеможливлення проведення будь-яких підготовчих чи будівельних робіт на зазначених земельних ділянках, які їм належать на праві власності є безпідставними оскільки рішення суду щодо визнання протиправними дії державного кадастрового реєстратора та зобов`язання вчинити дії по суті спору не прийняте.

Аналізуючи викладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих представником заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява представника заявника про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до викладеного, та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», статтями 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Колодій Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І.Ю. Котлярова