У Х В А Л А

24 липня 2020 року

м. Київ

справа № 145/1630/17

провадження № 61-3011ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» про визнання незаконним та скасування наказу про перепідпорядкування економіста договірного підрозділу юридичної служби, визнання дій щодо переводу економіста юридичної служби незаконними, поновлення на попередній посаді, зобов`язання провести відповідні розрахунки втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та їх стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» (далі - ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону»), у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» від 11 липня 2017 року № 97 про перепідпорядкування її як економіста договірного підрозділу юридичної служби в зв`язку із реорганізацією юридичної служби; визнати дії відповідача щодо переведення економіста юридичної служби згідно записів № 20, 21 в її трудовій книжці незаконними та поновити її на попередній посаді; зобов`язати відповідача провести відповідні розрахунки втраченого нею заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 липня 2017 року по день винесення рішення в зв`язку із змінами істотних умов праці, які фактично відбулись після її переводу та стягнути їх з відповідача на її користь.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року, залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ від 11 липня 2017 року № 97, визнано дії ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» щодо переводу економіста юридичної служби ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» ОСОБА_1 згідно записів № 20 в її трудовій книжці незаконними, в іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зміну істотних умов трудового договору проведено не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, то така зміна є неправомірною, а відповідно до статті 32 КЗпП України, згідно з наказом від 11 липня 2017 року № 97 не мало місце переміщення працівника, фактично відбулось її переведення на іншу роботу, що вбачається зі змісту посадових інструкцій економіста юридичної служби та економіста відділу маркетингу та збуту, отже спірний наказ є незаконним та підлягає скасуванню.

28 травня 2020 року ОСОБА_1 направила поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, надати належні докази на підтвердження пованості причин пропуску строку на касаційне оскарження, сплатити судовий збір.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

На виконання ухвали суду ОСОБА_1 надала уточнену касаційну скаргу та просила поновити їй строк на оскарження рішення суду враховуючи, що вона не отримувала постанову суду апеляційної інстанції та зазначила, що оскільки в суді касаційної інстанції перебуваються матеріали справи, суд може перевірити вказану обставину.

Як вбачається з матеріалів справи, які знаходяться в суді касаційної інстанції ОСОБА_1 повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду не отримала.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржене рішення суду не отримала після направлення його судом апеляційної інстанції, а отримала його за своєю заявою 07 травня 2020 року, касаційну скаргу направила 28 травня 2020 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання заявника про поновлення строку підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року, провадження № 6-2261цс16, від 21 травня 2014 року, провадження № 6-33цс14, від 25 травня 2016 року № 6-511цс16.

Також, як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на частину третю статті 411 ЦПК України, а саме, суд не дослідив зібрані у справі докази, необгрунтовано відхилив клопотання про витребування наказу № 151 від 2017 року, суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З огляду на викладене, Верховний Суд вважає за необхідне відкрити провадження з підстав, викладених у пункті 1 частини другої статті 389, пунктах 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Визнати поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Тиврівського районного суду Вінницької області цивільну справу № 145/1630/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» про визнання незаконним та скасування наказу про перепідпорядкування економіста договірного підрозділу юридичної служби, визнання дій щодо переводу економіста юридичної служби незаконними, поновлення на попередній посаді, зобов`язання провести відповідні розрахунки втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та їх стягнення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 серпня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко