Справа № 361/2616/20
Провадження № 2/361/2319/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_4 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства.

Згідно довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом від 04.03.2020 р., має місце генетична спорідненість батька ОСОБА_1 з плодом.

Також, відповідно до звіту про тест ДНК-Профіль, ймовірність батьківства ОСОБА_1 з ОСОБА_4 складає 99,99%.

Однак, при народженні дитини, матір`ю було вказано невірні дані про батька новонародженої, а саме батьком було зазначено ОСОБА_3 , який в свою чергу не є біологічним батьком дитини, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутися з вказаною позовною заявою.

Відповідач ОСОБА_2 неодноразово надавала нотаріально посвідчені заяви, в яких вказувала, що біологічним батьком народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_4 є громадянин Федеративної Республіки Бразилії ОСОБА_1 .

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати громадянина Федеративної Республіки Бразилії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив про їх задоволення в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кузик Т.С. позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_4 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства.

Згідно довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом від 04.03.2020 р., має місце генетична спорідненість батька ОСОБА_1 з плодом.

Також, відповідно до звіту про тест ДНК-Профіль, ймовірність батьківства ОСОБА_1 з ОСОБА_4 складає 99,99% (а.с.5-13).

Відповідач ОСОБА_2 надала нотаріально посвідчені заяви від 13 серпня 2019 року та 04 грудня 2019 року, в яких вказувала, що біологічним батьком народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_4 є громадянин Федеративної Республіки Бразилії ОСОБА_1 (а.с.14-18).

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Походження дитини від батька в такому випадку визначається за заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини та за рішенням суду.

Відповідно до ст.123 Сімейного кодексу України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Відповідно до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільно-процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.128 СК України).

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень cт.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання позивача батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 128, 134 Сімейного Кодексу України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати громадянина Федеративної Республіки Бразилії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський