Справа № 175/654/20
Провадження № 2/175/197/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бойко О.М.

з участю секретаря Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_1 надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ст. 223 ЦПК України).

Враховуючи повідомлення сторін належним чином, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З 27 квітня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано в Виконавчому комітеті Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №29.

У шлюбі народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим 02 листопада 2007 року Виконавчим комітеті Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №164.

Спільне проживання та ведення сумісного господарства припинено, сторони не проживають однією сім`єю, малолітня дитина залишилася проживати з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини ОСОБА_2 не приймає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини «аліменти» присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та ч. 7 ст. 7 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

З урахуванням вищенаведеного, у зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з ОСОБА_1 та знаходиться на її повному утриманні, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи висновок суду про задоволення позову ОСОБА_1 , відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 7, 141, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 19, 23, 28, 48, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 89, 128, 133, 141, 142, 177, 209, 229, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Підгородне Дніпропетровської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - не відомий, паспорт серія НОМЕР_2 виданий 18 червня 2002 року Дніпропетровським РВУ МВС України в Дніпропетровській області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Підгородне Дніпропетровської області, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий 29 травня 2007 року Дніпропетровським РВУ МВС України в Дніпропетровській області) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 25 лютого 2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Підгородне Дніпропетровської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - не відомий, паспорт серія НОМЕР_2 виданий 18 червня 2002 року Дніпропетровським РВУ МВС України в Дніпропетровській області) на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя О.М.Бойко