РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.

за участю секретаря судового засідання Бридні О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності

встановив:

В червні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 - її бабуся, яка проживала з 1978 року в будинку АДРЕСА_1 разом з дідусем ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 дідусь помер. 28.01.2005 року рішенням Старогнатівської сільської ради за бабусею було визнано право власності на зазначений будинок. В 2016 році її батько ОСОБА_4 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я забрав свою матір ОСОБА_2 до себе.

18.10.2016 року позивач домовилася з ОСОБА_2 про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу належного їй будинку АДРЕСА_1 . Вона сплатила відповідачці повністю вартість будинку в сумі 35 000грн., про що та написала їй розписку. В день підписання розписки відповідач передала їй будинок та ключі від нього, з цього часу вона безперешкодно користується ним. Вони домовилися нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 01.01.2017 року. Але у визначений строк ми не змогли нотаріально посвідчити договір, оскільки з`ясувалося, що у бабусі відсутній правовстановлюючий документ на будинок, оскільки право власності на будинок не оформлялося і не реєструвалося, в зв`язку з чим вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, тому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за нею право власності на будинок.

В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутності, про що зазначила в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала.

Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживала з 1978 року в будинку АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

28.01.2005 року рішенням Старогнатівської сільської ради за ОСОБА_2 було визнано право власності на зазначений будинок.

В 2016 році батько позивачки ОСОБА_4 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я матері ОСОБА_2 забрав її до себе.

18.10.2016 року позивач домовилася з відповідачкою ОСОБА_2 про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу належного їй будинку АДРЕСА_1 . Вона сплатила відповідачці повністю вартість будинку в сумі 35 000грн., про що та написала їй розписку. В день підписання розписки відповідач передала позивачці будинок та ключі від нього, з цього часу позивач безперешкодно користується ним.

Сторони домовилися нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 01.01.2017 року. Але у визначений строк вони не змогли нотаріально посвідчити договір, оскільки з`ясувалося, що у відповідачки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, оскільки право власності на будинок не оформлялося і не реєструвалося, в зв`язку з чим вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Вказані обставини підтверджені свідоцтвами про народження позивача та її батька, свідоцтвом про шлюб позивачки, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , витягом з погосподарської книги, рішенням №6 від 28.01.2005 року, технічним паспортом, інформаційною довідкою БТІ, розпискою від 18.10.2016 року.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно ч.1,3 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на гараж, оскільки договір купівлі-продажу гаражу є укладеним та відбулося його повне виконання, але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, оскільки відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення.

На підставі викладеного, керуючись 16, 328, 334, 220, 638 ЦК України, ст.ст. ст.ст.10,12,13,76-81, 141, 258-259,263-265,354,355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на будинок задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 18.10.2016 року між ОСОБА_1 таОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об"єкт нерухомості-житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Є.І.Мохов