ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" в м.Дніпропетровськ", ОСОБА_2 про визнання поруки та договорів поруки припиненими,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровськ", ОСОБА_2 про визнання поруки та договорів поруки припиненими.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 15 вересня 1979 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. 28 липня 2010 року, між ОСОБА_2 , ТОВ "Авіто Дніпро" та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії "Відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м.Дніпропетровськ", правонаступником якого є ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" були укладені два договори поруки №163/15-10 та №166/15-10, за умовами яких ОСОБА_2 поручився перед ПАТ "Промінвестбанк" за виконання ТОВ "Авіто Дніпро" зобов`язань за кредитними договорами №160/02-10 та №164/02-10, укладених 28 липня 2010 року між ТОВ "Авіто Дніпро" та ПАТ "Промінвестбанк". Умови вказаних кредитних договорів передбачали процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 22% річних. З 01 січня 2011 року ПАТ "Промінвестбанк" без отримання попередньої згоди з боку ОСОБА_2 в односторонньому порядку було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами по двум кредитним договорам на 1 відсоток річних - до 23 відсотків річних. 30 грудня 2014 року господарським судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 38/5005/13184/2011 про банкрутство ТОВ "Авіто Дніпро", якою було ліквідовано ТОВ "Авіто Дніпро". Зазначена ухвала залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій. На підставі вказаної ухвали 21 січня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис №4053225 про припинення ТОВ "Авіто Дніпро". Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати припиненою поруку, що виникла на підставі договору поруки №163/15-10 від 28 липня 2010 року, укладеного між ПАТ "Промінвестбанк" та ОСОБА_2 та визнати припиненим договір поруки №163/15-10 від 28 липня 2010 року, укладений між ПАТ "Промінвестбанк" та ОСОБА_2 ; визнати припиненою поруку, що виникла на підставі договору поруки № 166/15-10 від 28 липня 2010 року, укладеного між ПАТ "Промінвестбанк" та ОСОБА_2 ; визнати припиненим договір поруки №166/15-10 від 28 липня 2010 року, укладений між ПАТ "Промінвестбанк" та ОСОБА_2 , просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь судові витрати.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 по Договору поруки №163/15-10 від 28 липня 2010 року, укладеного між ОСОБА_2 , ТОВ "Авіто Дніпро" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Визнано припиненим Договір поруки №163/15-10 від 28 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_2 , ТОВ "Авіто Дніпро" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 по Договору поруки №166/15-10 від 28 липня 2010 року, укладеного між ОСОБА_2 , ТОВ "Авіто Дніпро" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Визнано припиненим Договір поруки №166/15-10 від 28 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_2 , ТОВ "Авіто Дніпро" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Стягнуто з відповідача ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровськ" на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 102,40 грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 102,40 грн.

З таким заочним рішенням не погодилися ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 28 липня 2010 року між ПАТ "Промінвестбанк" та ТОВ "Авіто Дніпро" було укладено Кредитний договір про відкриття невідновлювальної кредитної лінії №160/02-10, відповідно до умов якого товариство отримало кредит у розмірі 21 991 300 грн. зі строком повернення суми кредитної лінії до 13 червня 2013 року, із зобов`язанням сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою 22 відсотки річних, комісію за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 0,5 відсотки річних від ліміту кредитної лінії (т.1 а.с. 7-17).

28 липня 2010 року між ПАТ "Промінвестбанк" та ТОВ "Авіто Дніпро" було укладено Кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №164/02-10, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 40 500 000 грн. зі строком повернення суми кредитної лінії до 13 червня 2013 року, із зобов`язанням сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою 22 відсотки річних, комісію за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 0,5 відсотки річних від ліміту кредитної лінії (т. 1 а.с. 26-40).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами, між ОСОБА_2 , ТОВ "Авіто Дніпро" та ПАТ "Промінвестбанк" був укладений Договір поруки №163/15-10 від 28 липня 2010 року, за умовами якого у випадку невиконання та/або прострочення виконання ТОВ "Авіто Дніпро" зобов`язань за Кредитним договором №160/02-10 по сплаті ПАТ "Промінвестбанк" заборгованості по кредиту в сумі 22 000 000 грн., із строком погашення ліміту кредитної лінії до 13 червня 2013 року, згідно графіку, процентів за користування кредитом, нарахованих із розрахунку 22 відсотки річних, комісійної винагороди за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 0,5 відсотки річних від ліміту кредитної лінії, неустойки (штрафу, пені), збитків, завданих ПАТ "Промінвестбанк", ОСОБА_2 зобов`язується виконати зобов`язання по сплаті ПАТ "Промінвестбанк" вказаних вище і несплачених ТОВ "Авіто Дніпро" сум (п.2.1. договору).

Також, 28 липня 2010 року між ОСОБА_2 , ТОВ "Авіто Дніпро" та ПАТ "Промінвестбанк" було укладено Договір поруки №166/15-10, за умовами якого у випадку невиконання та/або прострочення виконання ТОВ "Авіто Дніпро" зобов`язань за Кредитним договором №164/02-10 по сплаті ПАТ "Промінвестбанк" заборгованості по кредиту в сумі 40 500 000 грн., із строком погашення ліміту кредитної лінії до 13 червня 2013 року, згідно графіку, процентів за користування кредитом, нарахованих із розрахунку 22 відсотки річних, комісійної винагороди за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 0,5 відсотки річних від ліміту кредитної лінії, неустойки (штрафу, пені), збитків, завданих ПАТ "Промінвестбанк", ОСОБА_2 зобов`язується виконати зобов`язання по сплаті ПАТ "Промінвестбанк" вказаних вище і несплачених ТОВ "Авіто Дніпро" сум (п.2.1.) (т.1 а.с. 21-24, 41-44).

Змістом п.п. "з" п. 3.8 кредитних договорів передбачено, що фінансова порука ОСОБА_2 на всю суму зобов`язань ТОВ "Авто Дніпро" за цим договором оформляється з обов`язковим наданням згоди подружжя (т.1 а.с. 3, 11).

Відповідно до п.2.2. договорів поруки № 163/15-10 та № 166/15-10 поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й Позичальник, але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розмір забезпеченого зобов`язання, зазначеного в п.2.1. договорів поруки.

Згідно п.5.2. договорів поруки № 163/15-10 та № 166/15-10 збільшення обсягу відповідальності поручителя за цими договорами та переведення боргу за кредитними договорами на нового боржника відбувається виключно за взаємною згодою сторін.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 посилалася на те, що з 01 січня 2011 року ПАТ "Промінвестбанк", без отримання попередньої згоди від поручителя ОСОБА_2 , в односторонньому порядку було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами по двум кредитним договорам на 1 відсоток річних - до 23 відсотків річних. 30 грудня 2014 року господарським судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 38/5005/13184/2011 про банкрутство ТОВ "Авіто Дніпро", якою було ліквідовано ТОВ "Авіто Дніпро".

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обгрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з"ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК Україн відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди.

Згідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За ст. 546 ЦК України порука є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право вернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом

Осільки положення Конституції України та Конвенції та Конвенції мають вищу силу, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема, статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та невизнання або оспорювання цього права (інтересу) відповідачем.

У рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом, що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змісто об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання позовної заяви) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод та інтересів, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову у їх задоволенні.

На підставі норм ст. 559 ЦК України поручитель наділений правом на звернення до суду із позовом про визнання поруки припиненою, що узгоджується із нормами ст. 16 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 658/1991/15-ц викладено правовий висновок, згідно якого порука є способом забезпечення виконання зобов`язання (стаття 553 ЦК України), а договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, і не має майнового характеру.

Із вищевказаних договорів поруки вбачається поручителем за договорами є - ОСОБА_2 .

З позовними вимогами про визнання припиненою поруки, припиненими вищевказаних договорів поруки №163/15-10 та №164/02-10 від 28 липня 2010 року, поручителем за якими є ОСОБА_2 , звернулася позивач - ОСОБА_1 , яка не є стороною в оскаржуваних договорах поруки, не є поручителем.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання поруки та договорів поруки припиненими, оскільки ОСОБА_1 не є стороною у вказаних договорах поруки, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" в м.Дніпропетровськ", ОСОБА_2 про визнання поруки та договорів поруки припиненими - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" в м.Дніпропетровськ", ОСОБА_2 про визнання поруки та договорів поруки припиненими - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 3307 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді