У Х В А Л А

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 676/5479/18

провадження № 61-4555ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2020 року рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року змінено шляхом викладення мотивів в редакції оскаржуваної постанови.

06 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2020 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення її зустрічного позову.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави касаційного оскарження, їх правове обґрунтування.

У червні 2020 року від скаржника надійшла виправлена касаційна скарга з зазначенням підстав для касаційного оскарження.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування, зокрема, правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постановах від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 щодо визначення наявності у скаржника права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суди при вирішенні справ мають брати до уваги тільки висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Враховуючи законодавчі обмеження щодо формування єдиної правозастосовчої практики, неврахування судами висновків Верховного Суду України не може бути підставою для касаційного оскарження судових рішень.

Оскільки суд в контексті статті 13 ЦПК України розглядає справи виключно в межах заявлених заявником вимог і не може залишити поза увагою посилання скаржника на невідповідність висновків суду апеляційної інстанції постанові Верховного Суду України, а неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду України не може бути підставою для касаційного оскарження судового рішення, то скаржнику необхідно конкретизувати мотивувальну частину касаційної скарги в частині посилань на висновок Верховного Суду України з урахуванням вимог цієї ухвали.

Таким чином ОСОБА_1 не усунула недоліки касаційної скарги у повному обсязі.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням того, що скаржник звертається до суду особисто, без допомоги адвоката, не має достатніх знань в сфері юриспруденції, в зв`язку з чим не виконала у повній мірі вимоги цивільного процесуального законодавства щодо зазначення підстав касаційного оскарження, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш