Справа № 202/4129/20
Провадження № 2-з/202/90/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

29 липня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря: Голобородько О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , як законний представник неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, п`ята дніпровська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , як законний представник неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, п`ята дніпровська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування.

24.07.2020 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації, державному реєстратору та будь-яким іншим компетентним особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що предметом позову є визнання недійсним договору дарування 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 20.05.2020 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Наголошував, що в момент вчинення правочину його племінник - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Підставою забезпечення позову позивачем зазначено те, що відповідач може продати зазначену частину будинку третім особам, що призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивачів, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, щодо будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Наявною в матеріалах справи копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 має у приватній власності 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З сукупного аналізу ст.ст. 149-150 ЦПК України вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 є предметом позову, застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстрацію прав власності на зазначене нерухоме майно, унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними, у зв`язку із чим заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , як законний представник неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, п`ята дніпровська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда