ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/304/20 Номер провадження 22-ц/814/1685/20Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обеженою відповідальністю «ЗОРЯ 2016» на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року, ухваленого у складі головуючого судді Загнійко А.В., повний текст якого складений цього ж дня, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обеженою відповідальністю «ЗОРЯ 2016» про стягнення заборгованості та розірвання договорів оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обеженою відповідальністю «ЗОРЯ 2016» (далі - ТОВ «ЗОРЯ 2016») про стягнення заборгованості та розірвання договорів оренди землі.

Позов мотивовано тим, що станом на початок квітня 2020 року відповідач допустив істотне порушення умов договорів оренди землі №№ 61/7р та 62/7 від 21 травня 2018 року, а саме в повному обсязі не виконав зобов`язання щодо своєчасної виплати ОСОБА_1 , як орендодавцю, належної їй орендної плати за 2018 рік, у зв`язку з чим позивач і пред`явила вимогу про розірвання вказаних договорів та стягнення на свою користь заборгованості з орендної плати за 2018 рік.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року, позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЗОРЯ 2016» про розірвання договорів оренди землі №№ 61/7р та 62/7 від 21 травня 2018 року та стягнення заборгованості з орендної плати за 2018 рік задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ «ЗОРЯ 2016» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати по договорам оренди землі №61/7р та 62/7р від 21 травня 2018 року за травень-грудень 2018 року в сумі 11 587,64 грн., яка складається з наступного: 7 809,68 грн, 2 865,90 грн - пені, 566,93 грн - інфляційних втрат, 345,13 грн - 3% річних від простроченої суми.

Розірвано договір оренди землі №61/7р від 21 травня 2018 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗОРЯ 2016» щодо передачі в оренду ТОВ «ЗОРЯ 2016» земельної ділянки площею 3,2261 га, кадастровий номер :00:001:1351, що знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, який зареєстрований Великорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 21 травня 2018 року, номер запису про інше речове право: 26272511.

Розірвано договір оренди землі №62/7р від 21 травня 2018 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗОРЯ 2016» щодо передачі в оренду ТОВ «ЗОРЯ 2016» земельної ділянки площею 0,7217 га, кадастровий номер :00:001:1352, що знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, який зареєстрований Великорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 21 травня 2018 року, номер запису про інше речове право: 26274234.

Стягнуто з ТОВ «ЗОРЯ 2016» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 522,40 грн.

Судові витрати на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 не відшкодовано.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що орендавець ТОВ «ЗОРЯ 2016» систематично не сплачувало орендну плату ОСОБА_1 за користування земельними ділянками в періоди, зазначені в договорах, що є істотним порушенням умов договорів та відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України є підставою для розірвання договору оренди землі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ТОВ «ЗОРЯ 2016» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а також невраховано останні правові позиції Верховного Суду при розгляді справ з аналогічними спірними правовідносинами.

До апеляційної скарги апелянт додав копію видаткового касового ордеру від 21 травня 2018 року, за яким позивач ніби-то отримала кошти в сумі 10 000 гр. в рахунок оплати за користування її земельними ділянками.

Надання вказаного доказу, апелянт мотивував тим, що не мав змоги надати його суду першої інстанції разом із відзивом на позовну заяву, оскільки не отримував поштою копій ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками.

Позиція інших учасників справи

07 липня 2020 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ЗОРЯ 2016», у якому представник Лукаш В.Г. просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «ЗОРЯ 2016», а рішення суду першої інстанції - без змін та стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанції, оскільки вважає, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин та досліджених ним доказів, а також дорученням до матеріалів справи неналежного доказу.

10 липня 2020 року до суду надішла заява представника ОСОБА_1 з процесуальних питань щодо долучення до матеріалів справи доказів оплати витрат на правничу допомогу.

16 липня 2020 року від представника ТОВ «ЗОРЯ 2016» на адресу суду надішла відповідь на відзив, у якій останній наполягає на обґрунтованості поважності причин неподання доказу до суду першої інстанції, а також на неналежному оформленні документу, який засвідчує оплату ОСОБА_1 гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням їй правової допомоги.

Також, 16 липня 2020 року від представника ТОВ «ЗОРЯ 2016» на адресу суду надішли клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги по зазначеній справі в суді апеляціної інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Встановлено, що 21 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗОРЯ 2016» було укладено договори оренди земельної ділянки АДРЕСА_1 7р й АДРЕСА_2 /7р, згідно з умовами яких орендодавець передла, а орендар прийняв в оренду земельні ділянки площею 3,2261 га, кадастровий номер :00:001:1351, та площею 0,7217 га, кадастровий номер :00:001:1352, що розташовані на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області.

Відповідно до пунктів 5, 8, 9, 11 вказаних договорів, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3,2261 га становить 95729,45 грн.; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,7217 га становить 21415,32 грн.; договори укладено на 7 років, починаючи з дати державної реєстрації, але у будь-якому випадку діють до моменту закінчення виробничо-технологічного циклу діяльності орендаря на об`єкті оренди; орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки; орендна плата вноситься рівними частками (по 1/3) в строки - до 20 серпня, до 20 жовтня, до 20 грудня поточного року (а.с. 23, 24, 26, 27).

Матеріали справи містять розрахунки пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 3% річних за користування грошовими коштами та індексу інфляції.

Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати за 2018 рік в періоди зазначені в договорі.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною першою, другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до частини другої статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Згідно з пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач, як орендар земельних ділянок, не виконав обов`язки щодо своєчасного внесення орендної плати за користування земльними ділянками, у відповідності до положень статті 24 Закону України «Про оренду землі», та не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договорів та оплати позивачу коштів за користування земельними ділянками у 2018 році в періоди зазначені в договорі.

В свою чергу, у матеріалах справи наявна копія відомостей № 2478 від 21 лютого 2020 року з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2019 року, відповідно до яких інформація про виплату ТОВ «ЗОРЯ 2016» орендної плати ОСОБА_1 за 2018 рік відсутня (а.с.29).

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання договорів оренди та стягнення заборгованості з орендної плати, оскільки ТОВ «ЗОРЯ 2016» було порушено умови договорів.

Посилання в апеляційній скарзі представника ТОВ «ЗОРЯ 2016» на копію видаткового касового ордеру (а.с.76), яким 21 травня 2018 року, у день підписання договорів, ОСОБА_1 було виплачено орендну плату в сумі 10 000 грн, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд може встановлювати нові обставини лише у тому разі, коли їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність та допустимість доказів), які особа не мала можливості подати суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, чи неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або можуть бути перевіреними судом апеляційної інстанції доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням встановленого порядку.

Надання особою, яка бере участь у справі, до суду апеляційної інстанції доказів, які вона без поважних причин не надала суду першої інстанції, виключає можливість їх прийняття і дослідження судом апеляційної інстанції та розцінюється як процесуальний недогляд або зловживання правом цієї особи.

Згідно положень частини третьої та восьмої статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте отримання 04 травня 2020 року представником ТОВ «ЗОРЯ 2016» ухвали про відкриття провадження у справі, судової повістки та копії позовної заяви з додатками (а.с.54).

Аналогічне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентичною відміткою про особисте отримання 29 травня 2020 року представником ТОВ «ЗОРЯ 2016» копії рішення Котелевського районного суду Полатвської області від 21 травня 2020 року також міститься в матеріалах справи (а.с.66).

Зазначені поштові відправлення були отримані представником ТОВ «ЗОРЯ 2016» у межах одного календарного місяця, а тому твердження апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд вказаної судової справи, та відповідно не мав змоги з поважних причин надати суду першої інстанції відзив на позовну заяву з доказами спростування позиції позивача, колегія суддів оцінює критично.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє клопотання представника ТОВ «ЗОРЯ 2016» від 16 липня 2020 року про приєднання до матеріалів справи доказу (видаткового касового ордеру від 21 травня 2018 року), як такого, що поданий з порушенням порядку, визначеного нормами статей 83 та 126 ЦПК України, оскільки апелянт не надав доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З урахуванням того, що колегія суддів, прийшовши до обґрунтованого висновку щодо неприйняття видаткового касового ордеру від 21 травня 2018 року у суді апеляційної інстанції як доказу, критично оцінює і твердження апелянта щодо неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду, відображеної в постанові від 19.03.2020 по справі №371/628/18 та аналогічних позицій Верховного суду України, оскільки у регулюванні спірних правовідносин наявні беззаперечні факти саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Копотання представника ОСОБА_1 щодо стягнення з ТОВ «ЗОРЯ 2016» судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в Полтавському апеляційному суді, підлягає відхиленню, оскільки до суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 надано копію квитанції № 09-7611161/С від 09 липня 2020 року, що є не належним доказом понесених витрат на правничу допомогу. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 та від 13 лютого 2019 року по справі № 335/8855/15-ц.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обеженою відповідальністю «ЗОРЯ 2016» залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 липня 2020 року

Головуючий О.О. Панченко

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська