Справа № 347/1059/19
Провадження № 22-ц/4808/811/20
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретар Турів О. М.

з участю представника апелянта Жовніровича О . В. , позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2020 року, ухвалене суддею Крилюк М.І.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 березня 2019 року вона, скориставшись публічними послугами відповідача, направила на адресу приватної особи в м.Дніпро поштову кореспонденцію - посилку вагою 30 кг, експрес-накладна № 5226 з описом вкладеного - годинник з оголошеною вартістю 16000 грн, сплативши за надані послуги 273 грн (доставка за адресою проживання отримувача). Проте, адресат відмовився отримувати таку кореспонденцію в зв`язку з її пошкодженням під час виконання замовлених послуг. За поштовою квитанцією «Нова пошта» від 09.03.2019 року, експрес-накладна № 0416 вона, як отримувач повернутої кореспонденції, зобов`язана була сплатити відповідачу 185 грн. Переконавшись у пошкодженні товару вона відмовилася його отримувати, вимагаючи відшкодування спричиненої їй шкоди рівної вартості товару. Просить відповідача відшкодувати їй шкоду, оскільки пошкодженою річчю є годинник, який зроблений за індивідуальним замовленням в республіці Польща. Цей годинник був придбаний її сім`єю і переправлений в м.Дніпро, як індивідуальна антикварна річ. В процесі надання послуг поштового зв`язку він був пошкоджений - відірвана голова скульптури воїна, задня ліва ніжка підставки під годинник та скульптуру воїна. Такі пошкодження привели до втрати індивідуальним художнім виробом своєї цінності. Ремонт чи реставрація цього виробу не може усунути цих недоліків, а залучення до реставрації творця (виробника) виробу потягне за собою значні грошові витрати і невідомо, чи відновить цей виріб в повній мірі і поверне йому попередній вигляд та властивості. Непоправимість пошкодження також стверджується тим, що покупець відмовився залишати пошкоджену річ собі. Оцінюючи товар, позивачка просить повернути їй 16000 грн, як фактичну вартість пошкодженого товару при наданні їй таких послуг. Відшкодуванню також підлягають витрати, які вона провела оплачуючи послуги «Нової пошти» по пересилці товару в сумі 273 грн та судові витрати. Просить позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на користь ОСОБА_3 спричинену шкоду в розмірі 16000 грн за неналежне виконання публічного договору поштового зв`язку, 273 грн оплати за надання послуг, які не були виконані належним чином та 2800 грн судових витрат.

Рішення суд першої інстанції мотивував тим, що встановлено вину ТОВ «Нова пошта» у неналежному виконанні зобов`язання за договором перевезення відправлень, оскільки через пошкодження вантажу позивачу було заподіяно збитки на суму 16000 грн -оголошена вартість вантажу та 273 грн - оплата за надання послуг, які не були виконані належним чином, які підлягають стягненню на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На рішення суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що суд не надав юридичної оцінки доказам наданих ТОВ «Нова пошта», та не з`ясовував обставини, на які товариство посилається як на підставу своїх заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, але безпідставно не взяті до уваги.

Суд дійшов помилкового висновку про задоволення вимог щодо стягнення шкоди за неналежне виконання публічного договору поштового зв`язку.

Із системного змісту умов публічного договору вбачається, що ТОВ «Нова пошта» надає послуги з організації перевезення відправлень, а не послуги поштового зв`язку, як це помилково встановлено судом першої інстанції.

Судом не досліджено, в якому саме стані передавався вантаж до відправлення.

Відповідач вважає безпідставним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо погодження представником ТОВ «Нова пошта» з оголошеною вартістю відправлення в розмірі 16000 грн та відсутністю дій, які б свідчили про наявність в нього сумнівів щодо оголошеної вартості відправлення. Позивач не надав жодного належного та допустимого доказу (висновок незалежного експерта товарознавця) який би встановлював розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу.

Крім того, позивач не надав до позовної заяви жодного доказу, який би підтвердив, що ним надано до перевезення саме антикварний годинник.

Суд не надав правової оцінки долученому позивачем перекладу з польської на українську мови, який не є належним доказом, оскільки з нього не можна встановити хто є покупцем та продавцем, який саме годинник був проданий.

Тому апелянт вважає, що суд першої інстанції за відсутності експертного дослідження, в якому визначається розмір заподіяної шкоди протиправно повністю задовольнив позовні вимоги.

Кошти за доставку «годинника» також не підлягають поверненню, позивачу, адже ці послуги були виконані.

Щодо стягнення судових витрат, апелянт зазначає, що розмір гонорару адвоката є необґрунтованим та явно завищеним.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін. Зокрема, зазначає, що відповідач визнав свою вину у пошкодженні майна та погодився відшкодувати 4000 гривень. Відповідач не погоджується тільки із розміром спричиненої шкоди. Вона оголосила вартість годинника і на цю вартість товару погодився представник відповідача. Також відповідач встановив розцінки, які залежать від оцінки вартості предмета перевезення. Погоджується залишити у власності відповідача відправлення, у разі отримання реальної вартості відправлення. Також зазначає, що вартість судових витрат є обґрунтованою і не спростована відповідачем.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 01 березня 2019 року ОСОБА_3 , скориставшись публічними послугами відповідача, направила на адресу приватної особи в м.Дніпро поштову кореспонденцію - посилку вагою 30 кг., про що свідчить долучена до матеріалів справи експрес-накладна № 5226 з описом вкладеного - годинник з оголошеною вартістю 16000 грн., сплативши за надані послуги 273 грн. (доставка за адресою проживання отримувача).

З акту приймання - передачі від 05 березня 2019 року за ЕН № 5226 вбачається, що відламані частини годинника, при вивантаженні машини було неможливо помітити пошкодження, оскільки зовнішня упаковка відправлення ціла.

12 березня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача з претензією про відшкодування вартості відправлення в сумі 16 000 грн. У відповідь на претензію позивача ТОВ «Нова Пошта» повідомила, що «вантаж під час перевезення було пошкоджено». Оскільки, позивач не надав відповідачу належних доказів, що підтверджують розмір завданих збитків, тому з метою утримання позивача, як постійного клієнта, та подальшого надання їй послуг перевезення, ТОВ «Нова Пошта» запропонувала позивачеві суму компенсації в розмірі 4 000,00 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, який доводи скарги підтримав, заперечення позивача, яка доводи скарги заперечила, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних підстав.

За змістом ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість також роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбаченим цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримав, дійшовши помилкового висновку, що позивач довела заявлені позовні вимоги.

Відповідно до частини першої та другої статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Статтею 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Передавши вантаж для перевезення, відправник(позивач) погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта» та Умовами надання послуг ТОВ «Нова пошта».

Погодившись на відправлення вантажу, шляхом доставки його ТОВ «Нова пошта», позивач також є учасником правовідносин, на які поширюються умови Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, а також Умови надання цих послуг ТОВ «Нова пошта» і ці обставини підтвердила позивач у засіданні апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта», прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора. Шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

Згідно із п. 7.2.13 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта», експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Згідно підпункту 4.3.4 пункту 4.3, пунктів 5.1, 5.3.2 Публічного договору, відправник запаковує відправлення (тобто сам обирає необхідний вид пакування з урахуванням особливостей вантажу та забезпечує його запаковування чи замовляє таку послугу), тип упаковки повинен відповідати особливостям відправлення та забезпечувати його повну цілісність під час транспортування з урахуванням вантажно - розвантажувальних робіт. При прийнятті вантажу його стан перевізником не перевіряється, оскільки працівники не є повідомленими про відносини між відправником та одержувачем, щоб знати, який саме стан вантажу перевіряти, оскільки, може пересилатись вантаж як новий, так і пошкоджений для ремонту, а вантаж приймається за кількістю та вагою, відправник на власний розсуд обирає відповідний вид пакування та запаковує вантаж.

Відповідно до п. 9.1 Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта» відправник надає належним чином запаковане відправлення або має можливість скористатися додатковою послугою «Пакування».

Заповнивши та надавши експедитору підписану експрес-накладну, відправник (позивач) передав вантаж для перевезення та погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, надалі - Публічний договір, розміщеного на офіційному сайті https://novaposhta.ua та у вільному доступі на інформаційних стендах відділення, зокрема, пунктів 3.4, 5.1, підпунктів 7.2.2, 7.2.8, 7.2.13 пункту 7.2. Крім того, шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених Договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес - накладній підпису відправника (пункти 3.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, 1.4 Умов надання послуг).

Застереження про ознайомлення відправником (позивачем) з текстом Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, знаходиться в нижній частині експрес - накладної, один примірник якої було видано позивачу (а.с.5).

Відправлення було прийнято для перевезення у пакуванні відправника та при прийманні вміст відправлення не оглядалося, про що внесений запис до експрес - накладної. Згідно підпункту 7.2.13 пункту 7.2 експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Згідно пункту 1.12 публічного договору, пункту 6.1 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» оголошена вартість відправлення - вартість відправлення, вказана Відправником у відповідній експрес - накладній. Згідно пункту 6.2 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення.

Згідно пункту 16.11. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту Украйни № 363 від 14.10.97р. (надалі - Правила) до претензії на втрачений, відсутній, зіпсований вантаж, крім документів, які підтверджують право на пред`явлення претензії, додається документ, яким засвідчується кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно пункту 13.6. Правил в разі, якщо при виявленні недостачі, ушкодження або зіпсування вантажів, перевізник і вантажовідправник або вантажоодержувач не дійшли згоди у визначенні їх причин і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, на вимогу Перевізника, вантажовідправника чи вантажоодержувача проводиться експертиза в бюро товарних експертиз або іншими компетентними організаціями чи фізичними особами.

Відповідно до пункту 13.7. Правил експертиза проводиться у присутності представників перевізника і замовника. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи.

Частинами першою та другою статті 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Стаття 1192 ЦК України визначає розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір відповідальності перевізника згідно із пунктом 136 Статуту автомобільного транспорту УPCP, а також статтею 13 Закону України «Про транспорт» встановлюється на рівні у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість.

Таким чином, умови публічного договору, умови надання послуг та норми спеціального законодавства у даних правовідносинах обмежує розмір матеріальної відповідальності перевізника та зобов`язує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді суми на яку зменшилась вартість вантажу. Договором та законодавством у даних правовідносинах не передбачено, що оголошена вартість відправлення є реальною вартістю втраченого майна.

Позивач не надала до позовної заяви жодного доказу, який би підтвердив, що нею надано до перевезення саме антикварний годинник вартістю 16000 гривень.

Що стосується наданого, як доказу на підтвердження вартості годинника, перекладу з польської на українську мови (а.с.86), то вказаний переклад не є належним доказом, оскільки з нього не можна встановити хто є покупцем та продавцем, і що саме реальна вартість годинника, який був предметом перевезення становила 16000 гривень.

За наведених обставин, жодного належного доказу який би встановлював розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу позивачем не надано, зазначення в експрес-накладній оголошеної вартості в розмірі 16000 грн не може об`єктивно вказувати на реальну вартість годинника.

Колегія суддів вважає, що враховуючи предмет та підставу позову ОСОБА_3 у даній справі підлягає доказуванню обставина реальної вартості предмета перевезення і саме це має визначальне значення для ухвалення на засадах верховенства права законного, обгрунтованого і справедливого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

Колегією суддів відповідно до вимог статті 5, 10, 11, 12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснено позивачу та представнику відповідача їхнє право про підтвердження реальної вартості предмета перевезення (годинника), враховуючи суть спору, підставу позову та доказову цінність предмета оцінки у даній справі.

Представник відповідача підтвердив, що у даній справі є необхідним і визначальним підтвердження реальної вартості перевезення, із зазначеною оголошеною вартістю не погоджується, а у випадку надання такої реальної вартості збитки відповідачем позивачу будуть відшкодовані. Однак при цьому зазначає, що відповідно до ст. 623 ЦК обов`язок надання такого доказу реальної вартості покладений на кредитора, тому у даній справі не може заявляти клопотання про призначення товарознавчої експертизи, оскільки така ініціатива відповідно до закону повинна виходити від позивача ОСОБА_3 .

Судом апеляційної інстанції докладно, доступно, в межах процесуальних норм роз`яснено позивачу ОСОБА_3 про її право та можливість у даній справі заявити клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи для визначення реальної вартості пошкодженого предмета перевезення. Судом також запропоновано позивачу, що якщо їй з цього питання необхідна консультація адвоката, буде оголошено перерву у судовому засіданні з метою забезпечення її права на судовий захист. Незважаючи на роз`яснення суду позивач категорично відмовилась заявляти клопотання про призначення експертизи, посилаючись на визначену нею оголошену вартість годинника у розмірі 16000 гривень.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачу було завдано збитків на суму оголошеної вартості.

Вищезазначеного суд першої інстанції не врахував внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, яке відповідно до ст.374 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» задовольнити.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про стягнення 16 000 гривень шкоди за неналежне виконання публічного договору відмовити за недоведеністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2020 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

М.Д. Горейко