Справа № 576/1406/20
Провадження № 2-з/576/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазур С.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговими розписками,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- Позивач) звернувся до суду із позовом, в якому просить солідарно стягнути з ОСОБА_2 (далі Відповідач 1) та ОСОБА_3 (далі Відповідач 2) на його користь суму боргу за розпискою від 03.03.2017 в розмірі 2500 доларів США та суму боргу за розпискою від 05.07.2017 в розмірі 2500 доларів США та проценти за користування грошовими коштами в сумі 4900 доларів США за період з 03.03.2017 по 24.02.2020.

Одночасно з поданням позову, Позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, яке зареєстроване за Відповідачем 2, а саме квартири АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_3 вчиняти дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна.

Дана заява мотивована тим що, на думку Позивача, Відповідач 2 може розпорядитися вказаним майном, що зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Вивчивши матеріали подані до заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 31.01.2005 ОСОБА_3 належить на праві власності квартира в АДРЕСА_2 .

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачами виник спір щодо стягнення боргу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №211/129/18-ц, постанова Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 331/1013/18, провадження №61-551св19.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання про заборону відчуження.

Натомість, Позивач не зазначив в заяві про забезпечення позову та не надав жодних доказів на підтвердження дійсної (орієнтовної) вартості майна, яке належать на праві власності Відповідачу 2 та на яке він просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність виду забезпечення позову заявленим Позивачем вимогам.

Враховуючи відсутність доказів, що ініційований Позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне роз`яснити Позивачу, що він не позбавлений можливості на повторне звернення до суду із заявою після усунення умов, що були підставою для відмови в задоволені заяви.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговими розписками відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А. Мазур