УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Єфіменко Н.В,
за участі секретаря Сапа І.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення та вселення до житлового приміщення, -
встановив:
30.06.2020 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які зміни первісного стану щодо ј частини кв АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , зобов`язання ОСОБА_2 утриматись від вчинення перешкод позивачу у користуванні вищевказаною квартирою.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:
Відповідно ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Як передбачено ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Окрім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Так, положеннями п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом, про виселення ОСОБА_2 з кв АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , вселення себе до вищевказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на належність їй ј частки вищевказаної квартири; неможливість користування вказаним майном за протиправного обмеження ОСОБА_2 відповідного права позивача, що полягає у фізичному не допуску ОСОБА_1 до квартири, зміні замків до вхідних дверей, ненаданні ключів.
В заяві про забезпечення позову позивач також просить заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які зміни первісного стану щодо ј частини кв АДРЕСА_2 , зобов`язати ОСОБА_2 утриматись від вчинення перешкод позивачу у користуванні вищевказаною квартирою.
Таким чином, позовні вимоги та заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, фактично тотожні.
Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
З урахуванням викладеного підстави задоволення заяви відсутні.
Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення та вселення до житлового приміщення, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 діб.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя