Провадження № 2-з/686/125/20
УХВАЛА

16 липня 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Бондарчук В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

14 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини, посилаючись на те, що сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 викрав дочку та вивіз її в с. Давидківці Хмельницького району де утримує до цього часу, не надає можливості бачитися із дитиною, оскільки існує спір щодо визначення місця проживання дитини позивач просить суд визначити його разом із матір`ю та відібрати дочку у ОСОБА_2 .

Також, 14 липня 2020 року разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надавати побачення ОСОБА_1 із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі і забороною вчиняти певні дії.

Ч.3 ст.150 цього Кодексу визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням: розумності, обґрунтованості та пропорційності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позовні вимоги стосуються визначення місця проживання дитини разом із матір`ю та відібрання дитини, зважаючи, на викладені обставини, а також, що батьки зобов`язані брати участь у вихованні дітей, що визначено ч.2 ст.157 СК України, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки саме в такий спосіб до вирішення спору по суті, буде відповідати як інтересам сторін так і малолітньої дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає по АДРЕСА_1 надавати можливість для особистого спілкування та побачень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає по АДРЕСА_2 малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: