РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретаря Капітонова А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Боруш А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності.

У обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу у період з 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний факт встановлено рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 у справі № 384/380/18, яке набрало законної сили 08.09.2018 року. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час спільного проживання як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу Позивачем разом із ОСОБА_3 відкрито на ім`я останньої депозитні рахунки. Так, у АТКБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 відкритий рахунок № НОМЕР_1 (номер договору 5АМОМ/УТ6501), дата відкриття 28.12.2015 року, залишок грошових коштів становить 217213,05 грн. В АКІБ «УкрСиббанк» сума невиплачених коштів по закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 становить 3 936,71 грн. Маючи намір на отримання своєї частки у спільному майні, Позивач 13.11.2018 року звернувся до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтво про право власності у спільному майні з ОСОБА_3 , яке складається з грошових коштів на депозитних рахунках у АТКБ «Приватбанк» та АКІБ «УкрСиббанк». Постановою приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу від 13.11.2018 відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на грошові вклади, що залишилися після смерті ОСОБА_3 . Постанова нотаріуса мотивована тим, що Позивачем не надано документів, що підтверджують шлюбні відносини з померлою ОСОБА_3 . Таким чином, Позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку отримати належну йому частку у спільному з ОСОБА_3 майні, яке складається з грошових вкладів. У звязку з чим, просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя та визнати право власності по Ѕ частині вказаних грошових коштів.

Ухвалою від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження.

Ухвалою від 13.06.2019 року витребувано у приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Науменка Федора Семеновича належним чином завірену копію спадкової справи №91/2018, заведену після смерті ОСОБА_3 ; закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

Позивач та його представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились. Від представника позивача адвоката Науменко І.Ф. до суду надана заява про розгляд справи без його участі. Під час розгляду справи по суті представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові.

Відповідач та його представник адвокат Орловцева М.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Під час розгляду справи по суті представник позивача проти задоволення позову заперечувала, при цьому зазначила що грошові кошти, наявні на на депозитних рахунках , відкритих на ім`я ОСОБА_3 не є спільною сумісною власністю Позивача та ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши вступне слово учасників, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2018 року № 254084.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 у справі № 384/380/18, яке набрало законної сили 08.09.2018 року, встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із померлою ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу у період з 2007 року до 02.02.2018 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" суд зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є «принцип правової певності», який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

У частині 4 статті 82 ЦПК України зазначено що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

28.12.2015 року у АТКБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 відкритий рахунок № НОМЕР_1 , згідно договору № 5АМОМ/УТ6501, залишок грошових коштів становить 217213,05 грн. Сума невиплачених коштів по закритому рахунку в АКІБ «УкрСиббанк» № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 становить 3 936,71 грн.

Як убачається з копії спадкової справи №91/2018 (а.с.100-164), яка надана на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Науменко Ф.С., що заведена після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтво про право власності у спільному майні з ОСОБА_3 , яке складається з грошових коштів на депозитних рахунках у АТКБ «Приватбанк» та АКІБ «УкрСиббанк».

Постановою приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу від 13.11.2018 відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на грошові вклади, що залишилися після смерті ОСОБА_3 , оскількине надано документів, що підтверджують шлюбні відносини з померлою ОСОБА_3 .

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України).

Майно, набуте в результаті спільної прані та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (ч. 4 ст. 368 ЦК України).

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1 ст. 60 СК України).

Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь- яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК У країни).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Також статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини га чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 23, 24 Постанови від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 21.12.2007 №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснив, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Судом встановлено, що за період з 2007 року по грудень 2015 року і Позивач і ОСОБА_3 мали офіційні доходи у формі отримання пенсії за віком, що підтверджується довідками про суми пенсійних виплат, за період з 2007 року по грудень 2015 року, виданими Вільшанським сектором обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.11.2018 № 1897 та від 27.1 1.2018 № 1898.

Дохід отриманий позивачем ОСОБА_1 за період з січня 2007 року по грудень 2015 року становила 150 721,74 грн., сума доходу ОСОБА_3 за вказаний період дорівнює 94 424,42 грн.

У зв`язку з викладеним, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки спірні грошові кошти набуті ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю, підстав для відмови в задоволенні позову суд не вбачає.

Доводи представника відповідача щодо, що спірні грошові кошти, наявні на на депозитних рахунках , відкритих на ім`я ОСОБА_3 не є спільною сумісною власністю не знайшли свого підтвердження, не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими у судовому засіданні обставинами.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 1950,60 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 60, 88, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 грошові кошти (вклади), які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_3 у АТКБ «Приватбанк» у сумі 217213,05 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , згідно умов договору №SAMDNWFD501 від 28.12.2015 року, укладеного на ім`я померлої ОСОБА_3 та у АКІБ «УкрсСиббанк» у сумі 31936,71 грн., що знаходяться на закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я померлої ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на Ѕ частки спільного сумісного майна ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 , що складається з грошових коштів (вкладів), які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_3 , у АТКБ «Приватбанк» у сумі 217213,05 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , згідно умов договору №SAMDNWFD501 від 28.12.2015 року, укладеного на ім`я померлої ОСОБА_3 та у АКІБ «УкрсСиббанк» у сумі 31936,71 грн., що знаходяться на закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я померлої ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір 1950,60 грн.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин