Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Личківської сільської ради (Приорільський старостинським округ) про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Личківської сільської ради (Приорільський старостинським округ) про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 6,370 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0026), що належала її відповідно до Державного акта на право власності на землю серія ДП № 096153 від 22 січня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58. Заповіт вона не залишала. Позивач є її єдиною спадкоємицею першої черги.

Позивач зазначає, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на землю втрачений.

Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з`явився, надавши заяву, в якій прохав суд проводити без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно є дочкою померлої ОСОБА_2 (а. с. 9).

На підставі свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_2 від 05 червня 1982 року, позивач змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». (а. с. 8).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27 серпня 2007 року. (а. с. 7).

Згідно довідки № 480 від 13 травня 2020 року, виданої виконавчим комітетом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно особового запису № 306 в погосподарській книзі № 8, дійсно була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 , та по день смерті проживала з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а. с. 10).

На підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ОСОБА_2 власник земельної ділянки, площею 6,370 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0026), що належала її відповідно до Державного акта на право власності на землю серія ДП № 096153 від 22 січня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58 (а. с. 22-24).

Згідно ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлої та має право на спадкування за законом на майно. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 1261-1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 право власності на земельну ділянку, площею 6,370 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщену на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0026, відповідно до Державного акту на право власності на землю, серія ДП № 096153 від 22 січня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58,

в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А.Ковальчук