28.07.2020 Провадження 2/337/1496/2020
У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження по справі

28 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши позовну заяву ТОВ «КРОК Г.Т.» ( 69076 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, буд.7 , ЄРДПОУ 13638750) в особі директора ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Національної поліції України (01601 м. Київ, вул. Богомольця, 10, ЄРДПОУ 401085780), в особі Головного слідчого управління Національної поліції України ( 01024 м. Київ вул. Богомольця, 10), Офісу Генерального Прокурора ( 01011, м. Київ. вул. Різницька, 13/15, ЄДРПОУ 0034051) про зняття арешту з майна.

в с т а н о в и в:

27 липня 2020 року ТОВ «КРОК Г.Т.» в особі директора Чадова Олега Олексійовича, звернулось до Хортицького районного суду з позовом до Національної поліції України в особі Головного слідчого управління Національної поліції України та Офісу Генерального Прокурора, в якому просить зняти арешт з майна, належного ТОВ «КРОК Г.Т., який було накладено на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2019 року по справі №757/50705/19-к, від 11.10.2019 року по справі № 757/50685/19-к, від 11.10.2019 року по справі № 757/50676/ 19-к), посилаючись на ті підстави, що кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0007327 від 31.07.2018 року, за яким накладено арешт на майно, закрите на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України Драчук Ю.П.

Розглянувши матеріали цивільного позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 2, 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу,Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст.4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У частинах першій та третій статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верхованою Радою України.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до висновків Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року, по справі № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19 - спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу. При цьому Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові відступила від висновку Великої палати, сформульованого в пункті 49 постанови 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, ( на яку посилається позивач в обґрунтування юрисдикції зазначеної справи ) у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства.

При цьому суд враховує, що у разі, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому її рішенні, згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд повинен враховувати той висновок, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду, у якій зафіксований відступ від попереднього ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц (пункт 88), від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 93), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 27.3)).

Отже, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним. Як вбачається, зі змісту позовної заяви спір між позивачем та відповідачем з приводу зняття обтяження відсутній, оскільки арешт на майно був накладений у кримінальному провадженні.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України від 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно(частина друга статті 174 КПК України від 2012 року).

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 186 КК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

УХ В А Л И В :

У відкритті провадження за позовом ТОВ «КРОК Г.Т.» ( 69076 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, буд.7 , ЄРДПОУ 13638750) в особі директора ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Національної поліції України (01601 м. Київ, вул. Богомольця, 10, ЄРДПОУ 401085780), в особі Головного слідчого управління національної поліції України ( 01024 м. Київ вул. Богомольця, 10), Офісу Генерального Прокурора ( 01011, м. Київ. вул. Різницька, 13/15, ЄДРПОУ 0034051) про зняття арешту з майна відмовити .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан