ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1044/19 Головуючий суддя І інстанції Дудченко В. О.
Провадження № 22-ц/818/3333/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на нерухоме майно (крім землі), з них:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Дудченко В.О., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Ланна-Агро», треті особи: державний реєстратор сектору державної реєстрації Зачепилівської районної державної адміністрації Литвин Ольга Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання недійсним рішення державного реєстратора, запису про право власності та договору оренди землі,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПП «Ланна-Агро» про визнання права власності та визнання недійсним рішення державного реєстратора, запису про право власності та договору оренди землі.

Посилалась на те, що на підставі посвідченого у нотаріальній формі договору купівлі-продажу від 25.12.2001 вона придбала у ОСОБА_2 у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,0080 га на території Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, нині він має кадастровий номер :11:000:0218. Право власності продавця ОСОБА_2 було підтверджено оригіналом Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 689243, виданого Піщанською сільською радою 12.12.2001, який був вилучений при посвідченні згаданого договору нотаріусом.

Наразі відповідач ОСОБА_2 на підставі копії державного акту зареєстрував за собою право власності за вказаною земельною ділянкою і право власності позивачки, яке було законно набуте, не визнає.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням суду у іншій справі № 626/2547/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначені підстави, які об`єктивно унеможливлюють розгляд цієї справи до вирішення іншої справи, та не звернув уваги на те, що в обох справах предметом спору та сторони є однаковими, а відтак, в обох справах підлягають з`ясуванню одні і ті ж самі обставини, які входять до кола доказування в обох справах.

Зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду и перебування в стані невизначеності учасників процесу, оскільки провадження у справі № 626/2547/19 також зупинено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Ткачов В.В. просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що у іншій справі № 626/2547/19 підлягають вирішенню питання, що безпосередньо стосуються підстав, заявлених у цій справі, а саме наявність та дійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2001 року, укладеного між сторонами, є підставою позовних вимог у даній справі.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі за вказаним позовом з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України , суд першої інстанції виходив з неможливості її розгляду до розгляду по суті цивільної справи № 626/2547/19.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

За змістом даної норми така підстава застосовується, у тому разі, якщо лише в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути в межах предмету доказування по цій справі. Якщо питання про наявність преюдиціальних фактів, від яких залежить вирішення цієї справи вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких юридичних фактів, не є підставою для зупинення провадження.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» була сформульована правова позиція щодо необхідності зупинення провадження у справі в таких випадках. Так, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 в позові просить суд визнати право власності на земельну ділянку загальною площею 4,0080га, яка розташована на території Пащінської сільської ради, визнати недійсним рішення державного реєстратора Зачепилівської районної державної адміністрації Литвин О.Л. від 11.01.2019 року про державну реєстрацію права шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №29878409 щодо реєстрації за ОСОБА_2 речового права (права власності) на земельну ділянку загальною площею 4,0080 га, кадастровий номер :11:000:0218, визнати недійсним та скасувати запис, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.01.2019 року, номер запису про право власності №29878409 щодо реєстрації за ОСОБА_2 речового права (права власності) на земельну ділянку загальною площею 4,0080га, кадастровий номер :11:000:0218га, розташованої на території Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області між ОСОБА_2 та ПП «Ланна-Агро».

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що згідно договору купівлі-продажу від 25.12.2001 року укладеного між нею та ОСОБА_2 вона набула право власності на земельну ділянку загальною площею 4.0080 га, розташовану на території Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області. ОСОБА_2 отримавши копію Державного акту на землю у 11.01.2019 року зареєстрував за собою право власності на зазначену земельну ділянку та уклав договір оренди землі з ПП «Ланна-Агро».

Із змісту позовної заяви вбачається, що підставою для визнання права власності на земельну ділянку та похідні від нього вимоги є наявність договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2001 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Із змісту позовних вимог у справі № 626/2547/19 вбачається, що предметом позову є визнання зазначеного договору купівлі-продажу недійсним, з підстав його не укладення.

Перевірка обставин щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2001 року здійснюється у іншій справі № 626/2547/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою від 31 січня 2020 року Красноградського районного суду Харківської області у складі головуючого судді Рибальченко І.Г. призначено у цивільній справі № 626/2547/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , недійсним судово-почеркознавчу експертизу, проведення, якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

У справі № 626/1044/19, яка наразі розглядається судом апеляційної інстанції, за згаданим позовом ОСОБА_3 ніщо не заважає суду з`ясувати факт укладення договору купівлі-продажу, що входить до предмету доказування. Сторони з цього приводу не обмежені у праві надавати свої доводи та заперечення, а також докази на їх підтвердження, а суд дослідити ці докази та встановити наявність чи відсутність цього юридичного факту, що не вимагає від зацікавленого учасника справи звернення до суду з відповідним додатковим чи зустрічним позовом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, поза увагою суду залишився той факт, що згідно доданої до заяви про зупинення провадження по справі копії ухвали про відкриття провадження по справі № 626/2547/19 про визнання договору недійсним ОСОБА_2 її подав до районного суду у листопаді 2019 року (т. 2 а.с. 6-8), тобто після того, як йому стало відомо про відкриття провадження у цій справі.

За таких обставин звернення до суду по цій справі із заявою про зупинення провадження у справі об`єктивно спрямоване на штучне затягування її розгляду на користь розгляду справи № 626/2547/19 про визнання договору недійсним, провадження в якій для проведення судової експертизи також зупинено, що порушує право інших учасників справи на розгляд цієї справи у розумний строк, і свідчить про порушення передбаченого у ч. 1 ст. 44 ЦПК України обов`язку відповідача добросовісно користуватися процесуальними правами.

Крім того, у контексті вказаної норми ст. 2 ЦПК України ніщо не заважає суду першої інстанції згідно ст. 188 ЦПК України вирішити питання об`єднання вищевказаних справ в одне провадження.

Тому висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі не узгоджуються з положеннями п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України та не сприяє виконанню вказаного у ч. 1 ст. 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства. Доводи апеляції спростовують висновки суду.

Оскільки суд першої інстанції порушив вказані норми цивільного процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про зупинення провадження у справі, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала скасуванню з направленням справу для подальшого розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Ланна-Агро», треті особи: державний реєстратор сектору державної реєстрації Зачепилівської районної державної адміністрації Литвин Ольга Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання недійсним рішення державного реєстратора, запису про право власності та договору оренди землі повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до статті 389 ЦПК України, не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 липня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді О.В.Маміна

Н.П. Пилипчук