Справа № 462/8148/19
УХВАЛА

30 липня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом до відповідача, яким просить поділити спільне майно, а саме автомобіль Volkswagen Touareg, 2008 року, виділивши їй 80000грн., поділити по Ѕ депозитні кошти в сумі 58547 грн., стягнувши на її користь 29273,50 грн., стягнути з відповідача на її користь кошти, подаровані батьками в сумі 35000грн.

Перед початком розгляду справи представник позивача надав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль Volkswagen Touareg, 2008 року, власником якого є відповідач.

Позивач підтримала думку свого представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання, зазначив, що автомобіль Volkswagen Touareg відчужений відповідачем, та предметов позову є не автомобіль,

Вислухавши думку осіб, які приймали участь у справі, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог ч.2ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до вимог ст.152 ч.1 п.3 ЦПК заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (крім випадків , передбачених ч.4 ст.151 ЦПК ). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися , зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення ; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Суд виходить з того, що позивач в своїх вимогам ставить питання про визнання права спільної сумісної власності та стягнення коштів.

Враховуючи, що предметом позову по даній цивільній справі є грошові кошти, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та враховуючи, що за відомостями відповідача автомобіль на даний час проданий, а позивач не надав доказів зворотнього, також враховуючи, що не існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що у накладенні арешту на автомобіль в цілях забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 153ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.М.Румілова