У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого Бондаренко О. В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення від 30.04.2020 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію,-

В С Т А Н О В И В :

02.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2020 року, у справі № 357/12859/19, 2/357/146/20, за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 , про стягнення коштів в розмірі 4 078,44 грн. та призначити справу до розгляду. Заяву обґрунтовує тим, що заочне рішення було направлено йому поштовою кореспонденцією та отримано ним 14.05.2020 року, заочним рішенням стягнуто заборгованість за використану електроенергію в розмірі 2157,44 грн. та судові витрати в розмірі 1 921,00 грн., всього 4078 грн. Заочним рішення було встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , однак, висновки суду, які відображені у судовому рішенні, є передчасними, такими, що не ґрунтуються на фактичних матеріалах справи, адже, будинок АДРЕСА_2 має співвласників та поділений на частки з призначенням вданому будинку номерів квартир, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації від 17.02.2003 року. Він, ОСОБА_1 , є власником кв. АДРЕСА_3 та не має жодного юридичного відношення до квартири АДРЕСА_4 в даному будинку. Рішення суду від 06.09.2004 року та свідоцтва про право на спадщину №2-2751 від 21.05.2003 року, які відображені в інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містить жодної інформації про те, що він проживає та є власником кв. АДРЕСА_1 , а містить інформацію, що він та ОСОБА_2 є спадкоємцями 23/50 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд та побутових будівель і споруд без зазначення чітко визначеної квартири. В свідоцтві про право на спадщину за законом від 21 травня 2003 року № 2-2751 визначено, що син ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_5 і дана інформація відповідає дійсності і по сьогоднішній час. Також, підставою для скасування заочного рішення від 30 квітня 2020 року є той факт, що особовий рахунок та платіжні повідомлення про оплату комунальних послуг мають окремі і різні реквізити та оформлені на різних фізичних осіб, що в судовому засіданні не було досліджено. Він, ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_3 і на нього, відповідно, оформлений особовий рахунок № НОМЕР_1 , по якому він завжди здійснює оплату комунальних послуг згідно платіжних повідомлень, які надходять на його адресу в квартиру АДРЕСА_3 , заборгованості за користування електричною енергією не має. Його брат - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в квартирі АДРЕСА_1 та був власником 27/50 частини жилого будинку, на нього був оформлений особовий рахунок № НОМЕР_2 по якому здійснювалась оплата комунальних послуг за користування електричною енергією та відповідно в зв`язку з несплатою утворилась заборгованість у розмірі 2 157,44 грн. Після смерті ОСОБА_3 залишились спадкоємці, в «число» яких він не входить, спадкове майно у строки визначені ЦК України спадкоємцями оформлено не було і на даний час квартирою АДРЕСА_1 ніхто не користується тим паче послугами щодо електричної енергії. Він, ОСОБА_1 , постійно проживає в квартирі АДРЕСА_3 , тому, жодного відношення, окрім реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , він не має. Квартира АДРЕСА_1 - це окреме домоволодіння, яке належало його покійному брату ОСОБА_3 з оформленим окремим особовими рахунками за користування електричною енергією, а тому жодного юридичного відношення до утвореної заборгованості він не має. Більше того, досліджена інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містить інформацію, про те, що власниками частин житлового будинку по АДРЕСА_2 без зазначення квартир є ОСОБА_3 (частка 27/50) та ОСОБА_1 (частка 23/50). Крім того, особова картка споживача, яка міститься в матеріалах справи та підтверджує заборгованість відповідача - оформлена на особовий рахунок померлого брата ОСОБА_3 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) та не стосується його, оскільки він має відкритий окремий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до статей 317,319,321 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.За змістом вказаних норм до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). Не врахування даних матеріальних норм, які мають істотне значення для подібних категорій справ, стали підставою для винесення протиправного рішення.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Відповідач - ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, просив скасувати заочне рішення, а справу призначити до розгляду по суті та зазначив, що будинок АДРЕСА_2 має дві квартири, він проживає в квартирі АДРЕСА_6 проживають діти його брата ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не оформили спадщину після смерті батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був власником квартири АДРЕСА_7 2.

Суд, оглянувши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №357/12859/19, при вирішенні заяви про перегляд заочного рішення виходить з наступного.

30 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області розглянув справу в порядку спрощеного провадження та ухвалив заочне рішення у справі № 357/12859/19, за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 , яким стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за використану електроенергію в розмірі 2 157,44 грн. та судові витрати в розмірі 1 921,00 грн., всього 4 078 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. визначено, що суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Так, з матеріалів справи (а.с.17,23,29,30) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , однак, проживає за адресою: АДРЕСА_5 , адже, будинок АДРЕСА_2 має співвласників та поділений на частки з призначенням вданому будинку номерів квартир, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації від 17.02.2003 року. Відповідач повідомлявся належним чином, однак не мав можливості подати до суду відзив на позовну заяву та проти доводів позивача щодо обставин справи і доказів у ній.

Також, суд приймає до уваги міркування відповідача викладені у заяві щодо доводів позивача та доданих до позову доказів, оскільки вони мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, виходячи з принципів цивільного судочинства, оцінивши повідомлені заявником обставини та враховуючи, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 287-288, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення від 30.04.2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію, задовольнити.

Скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 30.04.2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 15 вересня 2020 року о 09 год. 30 хв.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov.ua/sud1003/.

Ухвала оскарженню окремо від рішення не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. В. Бондаренко