Справа № 132/1997/20
Провадження № 2/132/512/20
РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2020 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про визначення часток у спільному сумісному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що їй та ОСОБА_4 (сину позивача) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1994 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 108 від 18 березня 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира зареєстрована в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 29.03.1994 року в реєстровій книзі № 2 за № 56/38, що підтверджує право спільної сумісної власності на квартиру, їх частки в праві спільної сумісної власності не визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з частини приватизованої квартири АДРЕСА_2 .

Позивач та її син ОСОБА_5 постійно проживали та були зареєстровані в даній квартирі, що підтверджується довідкою № 1258 від 22.06.2020 року виконкому Калинівської міської ради Вінницької області. Після смерті ОСОБА_4 24.11.2016 року позивач перейшла проживати в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті.

Після смерті ОСОБА_4 , позивач, як спадкоємиця 1 черги за законом, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України в передбачений законом 6-місячний термін прийняла спадщину на належну померлому синові частку квартири ,так як постійно проживала з ним в даній квартирі та була там зареєстрованою на день його смерті, що також підтверджується довідкою № 1258 від 22.06.2020 року виконкому Калинівської міської ради Вінницької області

Крім позивача спадщину на належну померлому ОСОБА_6 частку квартири відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України прийняв його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, як і позивач, є спадкоємцем 1 черги за законом, оскільки неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою-четвертою статті 1273 цього кодексу.

Однак позивач, як спадкоємиця 1 черги за законом, а також і син померлого, а її онук ОСОБА_3 інтересах якого діє його законний представник, мати ОСОБА_2 не мають змоги в Калинівській державній нотконторі Вінницької області отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому ОСОБА_4 частку квартири, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому ОСОБА_4 , а також не визначена частка, належна позивачці.

Тому позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у її відсутність.

Представник відповідача Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява в якій вони позовні вимоги позивача визнають повністю та просять справу розглянути у відсутність їх представника.

Третя особа - ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки підтримує повністю та просить справу розглянути у її відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так позивачу та ОСОБА_4 (сину позивача) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1994 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 108 від 18 березня 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира зареєстрована в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 29.03.1994 року в реєстровій книзі № 2 за № 56/38, що підтверджує право спільної сумісної власності на квартиру, їх частки в праві спільної сумісної власності не визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з частини приватизованої квартири АДРЕСА_2 .

Позивач та її син ОСОБА_5 постійно проживали та були зареєстровані в даній квартирі, що підтверджується довідкою № 1258 від 22.06.2020 року виконкому Калинівської міської ради Вінницької області. Після смерті ОСОБА_4 24.11.2016 року позивач перейшла проживати в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті.

Після смерті ОСОБА_4 , позивач, як спадкоємиця 1 черги за законом, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України в передбачений законом 6-місячний термін прийняла спадщину на належну померлому синові частку квартири ,так як постійно проживала з ним в даній квартирі та була там зареєстрованою на день його смерті, що також підтверджується довідкою № 1258 від 22.06.2020 року виконкому Калинівської міської ради Вінницької області

Крім позивача спадщину на належну померлому ОСОБА_6 частку квартири відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України прийняв його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, як і позивач, є спадкоємцем 1 черги за законом, оскільки неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою-четвертою статті 1273 цього кодексу.

Однак позивач, як спадкоємиця 1 черги за законом, а також і син померлого, а її онук ОСОБА_3 інтересах якого діє його законний представник, мати ОСОБА_2 не мають змоги в Калинівській державній нотконторі Вінницької області отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому ОСОБА_4 частку квартири, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому ОСОБА_4 , а також не визначена частка, належна позивачці.

Згідно з п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Позивач разом з ОСОБА_4 однаково володіли та користувались квартирою, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/2 частку квартири.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 355, 357, 368, 370, 1226 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калинівка, Вінницької області - 1/2 частку у спільному сумісному майні - квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв. м., відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.03.1994 року.

Визначити за ОСОБА_1 1/2 частку у спільному сумісному майні - квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв. м., відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.03.1994 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: