ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2020 року м. Кропивницький

справа № 177/313/19

провадження № 22-ц/4809/993/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Письменного О. А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Криворізького району Дніпропетровської області,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бурлаченка Сергія Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року у складі судді Шуліки О. О. і

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 та просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 85 215,72 грн за прострочення сплати аліментів, нарахованих Криворізьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі Криворізький РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2019 року;

- визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання його матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітньої дини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 , починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 10.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

В провадженні Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 49818945 з примусового виконання виконавчого листа № 420/2554/12 виданого 05.10.2012 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів в розмірі ј частини з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Станом на 28 січня 2019 року по вказаному виконавчому провадженню обліковується заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 43 465,99 грн.

Станом на 31 січня 2019 року за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2018 року розмір пені складає 85 215,72 грн.

За взаємним погодженням з відповідачем син ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю.

Позивач звернулася до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області з заявою про зміну реєстрації власного місця проживання та малолітньої дитини, однак їй було відмовлено, оскільки необхідна згода обох батьків.

Оскільки після звернення позивачки з листом про реєстрацію місця проживання їхньої дитини за місцем реєстрації матері до відповідача, останній письмово відповідь не надавав, а в усній формі повідомив, що дасть згоду у разі відмови від аліментів, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 передано за підсудністю до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 пеню у розмірі 35 000,00 грн за прострочення сплати аліментів, нарахованих Криворізьким РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області за період з 01.01.2017 по 31.01.2019 на користь ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що сторони визнали розмір існуючої заборгованості по аліментах в період з січня 2017 року по січень 2019 року.

В розрахунку, наведеному в позовній заяві, розмір пені за простроченими місячними платежами розраховано позивачем за формулою, яка відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду в постановах від 25 квітня 2018 року та від 03 квітня 2019 року, а арифметичну правильність проведеного розрахунку відповідач не оспорює.

Проте, оскільки розмір пені - 85215,72 грн, значно перевищує розмір заборгованості по аліментах - 43 465,99 грн, позовні вимоги в частині стягнення пені за заборгованістю по аліментах підлягають частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечить інтересам дитини, враховуючи окреме проживання батьків та віку дитини.

В апеляційній скарзі адвокат Бурлаченко С. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та ухвалити в цій частині рішення нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено судом з порушенням матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась внаслідок того, що в селі, де він мешкає, фактично немає нормальної роботи і він вимушений перебиватись сезонними заробітками.

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вдруге одружився, а ІНФОРМАЦІЯ_4 в нього народилась донька, що також потягло за собою погіршення його матеріального стану.

Вказані обставини відповідач та його представник в судовому засіданні пояснював, однак, суд першої інстанції на це належним чином не зважив.

Окрім того, за час окремого проживання відповідача з позивачем, ОСОБА_2 іноді надавав кошти на утримання дитини готівкою без будь-яких розписок.

Рішення суду про стягнення з відповідача пені за невиплату аліментів призведе до його скрутного матеріального становища.

Для погашення заборгованості по аліментам ОСОБА_2 потрібен певний час, а за цей час позивач може додатково звернутись до суду з позовом про стягнення пені вже за інший період, а тому загальна сума боргу може збільшитись за рахунок збільшення суми пені.

Наведений позивачем розрахунок пені є необґрунтованим, так як позивач при здійснені розрахунку використовує формулу, у якій суму заборгованості перемножує на 1 % (розмір пені) та на кількість днів прострочення, а насправді вказана сума має множитися лише на кількість днів у відповідному календарному місяці.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання дитини не оскаржувалось, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 85 215,72 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020 становить 210200 грн), апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повністю рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.01.2008 (а. с. 8).

Світлокопією виконавчого листа підтверджується, що за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2012, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_1 починаючи з 10.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 11).

Відповідно до розрахунку, виданого державним виконавцем Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області встановлено, заборгованість зі сплати аліментів станом на 28.01.2019 становить 43 465,99 грн (а. с. 12-13).

Задовольняючи частково вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд першої інстанції виходив з того, що в розрахунку, наведеному позивачем, розмір пені за простроченими місячними платежами розраховано за формулою, яка відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладених в постановах від 25 квітня 2018 року та від 03 квітня 2019 року, а арифметичну правильність проведеного розрахунку відповідач не оспорює.

Суд дійшов правильного висновку, що оскільки розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по аліментах, тому є підстави для його зменшення.

Проте, з визначеним судом розміром пені погодитися неможна з огляду на таке.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від ІНФОРМАЦІЯ_5 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (абзац другий частини першої статті 196 СК України).

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Матеріали справи даних про застосування до відповідача заходів передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» не містять. Отже, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16.

Встановлюючи межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, процесуальний закон унормовує, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів.

Проте, визначаючи розмір пені суд першої інстанції не навів в рішенні суду своїх розрахунків розміру пені, а лише зазначив, що розрахунок наведено в позовній заяві і арифметичну правильність проведеного розрахунку відповідач не оспорює.

Суд першої інстанції зобов`язаний був здійснити власний розрахунок пені, який викласти в рішенні суду, а не посилатися на розрахунок пені, який викладено в позовній заяві.

Аналізуючи розрахунок пені, який наведено в позовній заяві та на який послався суд першої інстанції, суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є неправильним, оскільки не в повній мірі враховані здійснені відповідачем платежі.

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 18.01.2019 № 1793, складеного державним виконавцем Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Самчук А. В., підтверджується, що за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2019 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в наступних розмірах:

за січень 2017 року - 1 417,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 0 грн);

за лютий 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за березень 2017 року -417,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 1000 грн);

за квітень 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за травень 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за червень 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за липень 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за серпень 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за вересень 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за жовтень 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за листопад 2017 року - 917,46 грн (нараховано 1 417,46 грн, сплачено 500 грн);

за грудень 2017 року - 1 448,74 грн (нараховано 1 948,74 грн, сплачено 500 грн);

за січень 2018 року - 1 228,74 грн (нараховано 1 948,74 грн, сплачено 720 грн);

за лютий 2018 року - 1 948,74 грн (нараховано 1 948,74 грн, сплачено 0 грн);

за березень 2018 року - 448,74 грн (нараховано 1 948,74 грн, сплачено 1 500 грн);

за квітень 2018 року - заборгованість відсутня (нараховано 1 092,33 грн, сплачено 2 930 грн, переплата 1 837,67 грн);

за травень 2018 року заборгованість відсутня (нараховано 1 160,01 грн, сплачено 0 грн, переплата 677,66 грн);

за червень 2018 року 482,35 грн (нараховано 1 160,01 грн, сплачено 0 грн);

за липень 2018 року - заборгованість відсутня (нараховано 1 160,01 грн, сплачено 2 600 грн, переплата 1 439,99 грн);

за серпень 2018 року - заборгованість відсутня (нараховано 1 160,01 грн, сплачено 1 300 грн, переплата 1 579,98);

за вересень 2018 року заборгованість відсутня (нараховано 1 200,26 грн, сплачено 0 грн, переплата 379,72 грн);

за жовтень 2018 року 820,54 грн (нараховано 1 200,26 грн, сплачено 0 грн);

за листопад 2018 року - заборгованість відсутня (нараховано 1 200,26 грн, сплачено 2 600 грн, переплата 1 399,74 грн);

за грудень 2018 року заборгованість відсутня (нараховано 1 200,26 грн, сплачено 0 грн, переплата 199,48 грн);

за січень 2019 року 1 184,92 грн (нараховано 1 384,4 грн, сплачено 0 грн).

Виходячи з наведеного, пеня за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 01 лютого 2017 року по 31 січня 2019 року становить:

- січень 2017 року 1 417,46*1%*730 (днів прострочення)=10 347,46 грн;

- лютий 2017 року - 917,46*1%*702 (дні прострочення)=6 440,57 грн;

- березень 2017 року 417,46*1%*671(дні прострочення)=2 801,16 грн;

- квітень 2017 року - 917,46*1%*641(днів прострочення)=5 880,92 грн;

- травень 2017 року - 917,46*1%*610(дні прострочення)=5 596,51 грн;

- червень 2017 року - 917,46*1%*580(днів прострочення)=5 321,27 грн;

- липень 2017 року - 917,46*1%*549(днів прострочення)=5 036,86 грн;

- серпень 2017 року - 917,46*1%*518(днів прострочення)=4 752,44 грн;

- вересень 2017 року - 917,46*1%*488(днів прострочення)=4 477,20 грн;

- жовтень 2017 року - 917,46*1%*457(днів прострочення)=4 192,79 грн;

- листопад 2017 року - 917,46*1%*427(днів прострочення)=3 917,55 грн;

- грудень 2017 року - 1 448,74*1%*396(днів прострочення)=5 737,01 грн;

- січень 2018 року - 1 228,74*1%*365(днів прострочення)= 4 484,90 грн;

- лютий 2018 року - 1 948,74*1%*337(днів прострочення)=6 567,25 грн;

- березень 2018 року - 448,74*1%*306(днів прострочення)=1 373,14 грн;

- квітень 2018 року прострочена заборгованість відсутня;

- травень 2018 року - прострочена заборгованість відсутня;

- червень 2018 року - 482,35*1%*215(днів прострочення)=1 037,05 грн;

- липень 2018 року - прострочена заборгованість відсутня;

- серпень 2018 року - прострочена заборгованість відсутня;

- вересень 2018 року - прострочена заборгованість відсутня;

- жовтень 2018 року - 820,54*1%*92(дні прострочення)=754,90 грн;

- листопад 2018 року - прострочена заборгованість відсутня;

- грудень 2018 року - прострочена заборгованість відсутня;

- січень 2019 року 1 184,92*1%*0(днів прострочення)=0 грн.

Отже, загальний розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 01 січня 2017 року до 31 січня 2019 року становить 78 718,98 грн.

Крім того, зменшуючи розмір пені, який значно перевищує розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів, суд першої інстанції неправильно визначив розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів.

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 18.01.2019 № 1793, складеного державним виконавцем Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Самчук А. В. (а.с.12-13), підтверджується, що заборгованість зі сплати аліментів за період з березня 2013 по 31 січня 2019 року становить 43465 грн 99 коп.

Однак, суд не звернув увагу, що позивач просила стягнути з відповідача пеню на заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2019 року, а не з березня 2013 року.

Згідно вищезазначеного розрахунку заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2019 року становить 17 654,83 грн.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки за наявними в матеріалах справи доказами заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2019 року становить 17654 грн 83 коп, а пеня за вказаний період становить 78 718 грн 98 коп, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача необхідно зменшити до 17000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що у відповідача від іншого шлюбу народилася донька та те, що в селі, де він проживає, немає нормальної роботи, про що відповідач та його представник в судовому засіданні пояснювали, однак, суд першої інстанції на це належним чином не зважив, не заслуговують на увагу та не є достатніми підставами для звільнення відповідача від сплати пені за прострочення сплати аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач іноді надавав кошти на утримання дитини без будь-яких розписок не беруться судом до уваги, оскільки ці доводи не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, відповідно до п. п.1, 2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, задовольнити частково.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пеню в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) за прострочення сплати аліментів нарахованих Криворізьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області за період з 01.01.2017 по 31.01.2019.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. А. Письменний