Дата документу 24.07.2020 Справа № 2-1016/2012 (323/4125/2012)
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-1016/2012
Провадження № 22-ц/807/2531/20 Головуючий у 1-й інстанції: Щербань Л.С.
У Х В А Л А

24 липня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Дашковська А.В. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2012 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, 14 липня 2020 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Згідно з ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України").

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була повідомлена про перебування справи в провадженні суду, зверталась до суду першої інстанції із заявою про розгляд справи за її відсутності, подала апеляційну скаргу на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2012 року, постановою Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано в частині солідарного стягнення 122805 грн. з ОСОБА_1 та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року залишено без змін. ОСОБА_1 приймала участь у розгляді справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій через своїх представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , отримувала судові повістки про виклик в судові засідання (а.с. 10, 12, 14, 17-18, 25, 28-29, 49-50, 61, 72, 73-74, 87, 101-102, 124).

Із заявою про видачу копії ухвали судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2012 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся лише 08 травня 2020 року (а.с. 131).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи в суді першої інстанції, оскаржувала рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, приймала участь у судовому розгляді через своїх представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , а отже, не була позбавлена можливості вчасно звернутись із апеляційною скаргою на ухвалу судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2012 року.

Аргументів про існування обставин непереборної сили ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не навела.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Апеляційна скарга подана після спливу річного строку з дня складення повного тексту ухвали районного суду, обставини, визначені п.п. 1 і 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України не встановлені.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц зроблено висновок, що згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, повідомленою належним чином про розгляд справи та відсутністю доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, то суд зобов`язаний відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2012 року.

Є необхідним роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: А.В. Дашковська