Номер провадження 22-ц/804/1552/20
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/1552/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Мальованого Ю.М., Тимченко О.О.

за участю секретаря Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу (головуючий в 1 інстанції суддя Бакуменко А.В.)

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 234/11227/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу. В обґрунтування вимог зазначав, що відповідно до ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 15.07.2019 року про забезпечення позову було накладено обтяження (арешт, заборона вчинення нотаріальний дій), а саме: вчиняти дії, пов`язані з відчуженням належної йому квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 було задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 липня 2019 року у вигляді заборони вчиняти певні дії, а саме: заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 вчиняти дії, пов`язані з відчуженням належної йому, на підставі договору дарування за № 418, виданого 13.02.2018 року приватним нотаріусом Краматорського нотаріального округу Соловйовою С.С., квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2019 року скасувати, залишити без змін ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 15 липня 2019 року.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що суд при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову порушив вимоги матеріального та процесуального права. Зокрема розглянув справу у відсутність позивача, якого не було повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім того, ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову не містить належного обґрунтування. Сам по собі факт знаходження відповідача у скрутному матеріальному стані ні є підставою для скасування заходів забезпечення позову, та навпаки підтверджує, що з його боку може мати місце вжиття заходів для уникнення примусового стягнення. Відповідач не намагався хоча б частково погасити заборгованість. Також вважає, що з урахуванням ціни позову застосований судом засіб забезпечення позову є співмірним з заявленими позивачем вимогами.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу суду скасувати.

Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення почтового відправлення.

Відповідно до ст..130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Статтею 131 ЦПК України визначено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. (ч.2 ст.131 ЦПК)

Судова повістка на ім`я ОСОБА_1 отримана нею особисто 26 червня 2020 року.

Судова повістка на ім`я ОСОБА_2 , яка була направлена на останню відому адресу відповідача повернута у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Враховуючі, що ОСОБА_2 заяв про зміну місця проживання або місцезнаходження до суду не надавав, то останній відповідно до ст.. 131 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права, у тому числі розгляд справи (питання) за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Судом встановлено, що в провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики. Предметом спору є грошові кошти у сумі 150000 грн.

В порядку забезпечення позову, за заявою позивача, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 липня 2019 року заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, пов`язані з відчуженням належної йому, на підставі договору дарування № 418 від 13.02.2018 року, якій посвідчено приватним нотаріусом Краматорського нотаріального округу Соловйовою С.С., квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому за заявою ОСОБА_2 від 30 вересня 2019 року ухвалою Краматорського міського суду від 04 жовтня 2019 року було скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 липня 2019 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).

Статтею 211 ЦПК України визначено, що розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно зі ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. (ч.5 ст.128 ЦПК України).

З матеріалів справи убачається, що від розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення позову судом першої інстанції було проведено 04 жовтня 2019 року у відкритому судовому засіданні. Справа розглянута у відсутність сторін та по справі постановлено ухвалу. Згідно довідки у зв`язку з неявкою у судове засідання 04.10.2019 року належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписуваного засобу не проводилась.

Проте відомості щодо належного повідомлення сторін, зокрема ОСОБА_1 про розгляд справи 04 жовтня 2019 року у матеріалах справи відсутні.

Отже, суд розглянув справу, не повідомивши позивача належним чином про час та місце судового засідання, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Віктор Назаренко проти України» від 3 жовтня 2017 року; «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Вирішуючи справу по суті апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. (п.10 ПП ВСУ)

З наведеного убачається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 150 000 грн. Надала заяву про забезпечення позову шляхом накладення певних обмежень на нерухоме майно відповідача.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки 16903145 від 03.06.2019 року, ОСОБА_2 на підставі договору дарування за № 418, виданого 13.02.2018 року приватним нотаріусом Краматорського нотаріального округу Соловйовою С.С. належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Сукупний аналіз наведених правових норм, дає підстави для висновку, що процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами ЦПК України, є різними за своїм змістом, і за обставинами, які підлягають встановленню. Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі (ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).

Таким чином, скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Відповідач звернувся до суду з заявою про скасування забезпечення позову, яку мотивував відсутністю підстав для вжиття заходів забезпечення позову, ненаданням доказів щодо загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не співмірністю вжитих заходів, тобто фактично не погоджуясь із застосуванням судом певних заходів та стосуються правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову.

Тобто доводи відповідача наведені ним в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, зводяться до незгоди з правомірністю вжиття судом заходів забезпечення позову та не пов`язані із їх скасуванням. В той час, як предметом апеляційного перегляду в даній справі є наявність чи відсутність підстав для їх скасування, а не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову. Ухвала суду про застосування заходів забезпечення позову сторонами не оскаржувалась. Заявником не наведено інших доводів щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову та не надано суду доказів того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи убачається, що на час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову цивільна справа, в межах якої було застосовано забезпечення позову по суті не вирішена. Та в подальшому заочним рішенням Краматорського міського суду від 07 листопада 2019 року позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Відомості щодо виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України відсутні.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо скасування заходів забезпечення позову залишив поза увагою вимоги ЦПК України, допустив порушення норм процесуального права і дійшов помилкового правового висновку, ухвала суду у відповідності до ст.ст. 374, 376 ЦПК України підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2019 року у цивільній справі №234/11227/19 скасувати.

У задоволені заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 липня 2019 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: В.В. Папоян

Ю.М. Мальований

О.О. Тимченко

Повний текст постанови складений 21 липня 2020 року

Суддя-доповідач В.В. Папоян