Провадження № 2/734/577/20 Справа № 734/1390/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 липня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючого судді Іванюк Т.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні залу суду в смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що відповідач має сплатити на користь позивача 18707 грн. 50 коп. боргу за кредитним договором № б/н від 08.12.2015 року.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що мається поштове повідомлення, заяв про відкладення розгляду справи в зв`язку з карантином до суду не надавав.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 08.12.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н з метою отримання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Пам`яткою клієнта», "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами" становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 28.04.2020 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 18707 грн. 50 коп., із яких: 12279, 85 грн. заборгованість за тілом кредита; 000,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 12279, 85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 840, 71 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 4219,92 грн. нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 0.00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 867, 02 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач, з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, станом на 28.04.2020 року порушив умови договору від 08.12.2015 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється.

Протягом розгляду цивільної справи відповідач ОСОБА_1 , з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором.

Разом з тим, в задоволенні вимог заявленого позову щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів, зокрема - 500 грн. (фіксована частина) та 867 грн. 02 коп. (процентна складова), суд вважає за необхідне відмовити.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, зі змісту п.1.1.5.25 та п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що підставою нарахування пені та штрафу є порушення строків виконання грошового зобов`язання, тому підстави для одночасного стягнення пені та штрафів, відсутні.

У зв`язку з тим, що нарахування штрафу носить разовий характер, в той час як пеня нараховується за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, враховуючи встановлений кредитним договором подвійний характер відповідальності за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу (фіксованої його частини та процентної складової) задоволенню не підлягають.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003цс15.

Враховуючи вище викладене, та з урахуванням того, що за приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором грошових коштів у сумі 17 340 грн. 48 коп., із яких: 12279, 85 грн. заборгованість за тілом кредита; 000,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 12279, 85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 840, 71 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 4219,92 грн. нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 0.00 грн. - нараховано комісії.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь АТ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 257-259, ст. 526, 530, 551, 631, 1049, 1050 ЦК України, ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість у розмірі 17340 (сімнадцять тисяч триста сорок) гривень 48 копійок за кредитним договором № б/н від 08.12.2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя