ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2147/19 Номер провадження 22-ц/814/1788/20Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

23 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

розглянувши заяву судді Пилипчук Л.І. про самовідвід

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Гадяцького районного суду Полтавської області, судді Киричка Станіслава Анатолійовича, судді Заколодяжної Олени Анатоліївни, судді Тищенко Лариси Іванівни про захист від поширення недостовірної інформації, яка порушує презумпцію невинуватості,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі за безпідставністю.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, надіславши 06 липня 2020 року апеляційну скаргу до Диканського районного суду Полтавської області засобами поштового зв`язку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13 липня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Бондаревська С.М., члени колегії Пилипчук Л.І., Абрамов П.С.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

20 липня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги. Вимоги вищевказаної ухвали апеляційного суду виконано в повному обсязі.

Суддя член колегії у справі Пилипчук Л.І. заявила про самовідвід з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України.

Апеляційний суд, вирішуючи питання обґрунтованості даного самовідводу, виходить з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України та статті 10 ЦПК України є частиною національного законодавства України та джерелом права, закріплено принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіра до незалежної судової влади буде підірвана.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно частин 1, 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Оскільки заявлені обставини можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності складу суду, заява судді Пилипчук Л.І. про самовідвід є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Заяву судді Пилипчук Л.І. про самовідвід задовольнити, а справу передати до канцелярії Полтавської апеляційного суду для повторного розподілу її за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бондаревська С.М

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.