Справа № 344/5970/20
Провадження № 22-ц/4808/884/20
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач Горейко
У Х В А Л А

23 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Горейко М.Д., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Польської М.В. 24 червня 2020 року в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Уповноважений Верховної ради України з прав людини про відшкодування понесених витрат на оплату комунальних послуг з теплопостачання, утримання будинку і прибудинкової території та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Уповноважений Верховної ради України з прав людини, про відшкодування понесених витрат на оплату комунальних послуг з теплопостачання, утримання будинку і прибудинкової території та моральної шкоди повернуто позивачу.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та одночасно заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з важким фінансовим становищем.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Враховуючи наведене, характер спору, а також з метою забезпечення належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору та інтересами заявника на судовий захист, суд вважає за можливе звільнити апелянта від сплати судового збору.

Підстав для відмови у відкритті провадження не встановлено.

За таких обставин, апеляційне провадження у даній справі належить відкрити.

Керуючись ст.ст. 359- 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити та звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 24 червня 2020 року.

Витребувати з Івано-Франківського міського суду справу №344/5970/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Уповноважений Верховної ради України з прав людини про відшкодування понесених витрат на оплату комунальних послуг з теплопостачання, утримання будинку і прибудинкової території та моральної шкоди.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги надіслати учасникам справи та повідомити їх про право подати до 04 серпня 2020 року до суду апеляційної інстанції в письмовій формі відзив на апеляційну скаргу, додавши докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя М.Д. Горейко