Дата документу 20.07.2020
ЄУ № 942/885/20
Провадження №2-з/942/12/20
У Х В А Л А

20 липня 2020 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , державний нотаріус Ковальов Анатолій Олексійович,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить: забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які реєстраційні дії по житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,2 кв.м., реєстраційний номер 33, та земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,064 га, кадастровий номер :03:001:0840, реєстраційний номер 233; накласти арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,2 кв.м., реєстраційний номер 33, та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,064 га, кадастровий номер :03:001:0840, реєстраційний номер 233, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначила, що вона є власницею 50/100 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач зазначила, що буде звертатися з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про скасування реєстраційної дії нотаріуса, який змінив частку власності будинку з «50/100» на «1» (виділив частку з спільної часткової власності без згоди співвласника нерухомості) та переведення прав і обов`язків покупця нерухомості на позивача. Передумовою її звернення до суду з позовом є те, що в березні 2020 року в іншій частині будинку та на прилеглій території почалися будівельні роботи, які зачіпають її частину будинку. В результаті з`ясування щодо характеру будівельних робіт, особа, яка представилась новим власником нерухомого майна, заявила, що тепер це його частина будинку включно з конструкціями, які є частиною її житла, і що він має право здійснювати будь-які дії щодо своєї власності. Позивачу, як співвласнику будинку, мало б бути запропоновано першочергове право викупу частки. Однак жодних договорів про виділ чи поділ майна вона не підписувала. З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що в грудні 2019 року нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори було проведено реєстраційну дію щодо зміни частини по об`єкту за адресою: АДРЕСА_3 на «1». З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявнику стало відомо, що 16.01.2020 відповідно до договорів купівлі-продажу №№105, 106, посвідчених приватним нотаріусом Чернявською І.В., об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , було продано ОСОБА_2 . При цьому, в реєстрі речових прав на нерухоме майно вказана площа, яка перевищує 50/100 площі будинку, яким вона володіє. Позивач 05.06.2020 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити будівельні роботи в спірній частині будинку. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області дану заяву було задоволено. Після цього були проведені переговори з відповідачем, однак згоди між сторонами досягнуто не було. Позивач також зазначає, що до спірної частини будинку під`їжджають невідомі їй автомобілі та відповідач ОСОБА_2 показує земельну ділянку та будинок певним людям. Позивач змушена звернутися до суду, оскільки є підстави вважати, що відповідач має намір продати спірну частину будинку, що призведе до ускладнення та неможливості виконання рішення суду через зміну фактичного власника будинку.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Суд пересвідчився в наявності спору між сторонами.

Вид заходів забезпечення позову, який просить застосувати заявник, а саме заборона здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо домоволодіння та земельної ділянки до вирішення спору по суті, не призведе до суттєвого обмеження прав відповідача на володіння та користування його майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Водночас, ураховуючи необхідність вжиття заходу забезпечення позову у виді заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо домоволодіння та земельної ділянки, забезпечення його шляхом накладення арешту не підлягає застосуванню, оскільки заборона вчинення реєстраційних дій запобіжить розпорядженню ним та його відчуженню до вирішення спору по суті.

Крім того, заявником не доведено, що заінтересована особа має намір продати будинок. Також вимога про арешт майна не є співмірною майбутнім позовним вимогам.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30 січня 2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Мікалефф проти Мальти» Суд визнав можливість застосування статті 6 Конвенції до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на викладене, враховуючи предмет позову, з яким має намір звернутися заявник до суду, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та співмірність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про скасування реєстраційної дії нотаріуса, який змінив частку власності будинку, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, а саме шляхом заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії по житловому будинку та земельній ділянці. В решті вимог заявника в частині накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 158, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , державний нотаріус Ковальов Анатолій Олексійович, задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати будь-які реєстраційні дії по житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,2 кв.м., реєстраційний номер 33, та земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,064 га, кадастровий номер :03:001:0840, реєстраційний номер 233.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 в частині накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку відмовити.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Заінтересовані особи:

- ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

- ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_6 .

-Державний нотаріус Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальов Анатолій Олексійович, адреса: вул. Українська, 114, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити ОСОБА_1 , державному нотаріусу Новопсковської державної нотаріального контори Ковальову А.О. для відома, та ОСОБА_2 , Новопсковському районному відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років з 21 липня 2020 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви вона повинна пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Луганському апеляційному суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: О.С. Стеценко