Справа №718/1622/19
Провадження №2/718/427/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.07.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого-судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,-
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі акту про передачу майна від 22.03.2019 року їй, як стягувану у рахунок погашення боргу передано житловий будинок, по АДРЕСА_1 , що на праві власності належав боржнику ОСОБА_3 .
Вказує, що на підставі постанови державного виконавця та акту про передачу майна приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. їй 08.04.2019 року видано свідоцтво про право власності на зазначене майно та відомості про право власності на майно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що стверджується витягом. Обставини про вчинення перешкод відповідачем в користуванні власністю підтверджується заявою-попередженням, яку позивач надсилала відповідачу 16.04.2019 року про те, що ним здійснюється підприємницька діяльність в господарстві, яке належить їй на праві власності і нею було надано 10-ти денний термін звільнити приміщення, так як вона має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майно, однак на дану заяву відповідач не відреагував, надалі продовжує використовувати належне їй майно.
На підставі викладеного, просить суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення приміщень господарства - житлового будинку з господарськими спорудами, по АДРЕСА_1 від майна
Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.07.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 30.07.2019 року (а.с.17).
30.07.2019 року судове засідання не відбулося та відкладено на 12.08. 2020 року(а.с.26).
12.08.2019 року, ухвалою суду зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Мізюку В.М.(а.с. 32-33).
19.08.2019 року ухвалою суду поновлено провадження (а.с. 35).
30.09.2019 року Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.09.2019 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судового рішення в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним. (а.с.45)
25.05.2020 року на адресу суду надійшла заява про відновлення провадження у справ, у зв`язку з тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.12.2019 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.03.2020 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.05.2020 поновлено провадження у справі.
Позивачка ОСОБА_2 через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яку він отримав особисто 17.07.2020 року. (а.с. 65)
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 22.03.2019 року, яке видано державним виконавцем Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернівецькій області Охрим І.В., позивачу, як стягувачу у рахунок погашення боргу передано житловий будинок, по АДРЕСА_1 , що на праві власності належав боржнику ОСОБА_3 (а.с.7)
Згідно постанови державного виконавця Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Охрим І.В. від 22.03.2019 року передано ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №718/2123/15-ц від 14.06.2016 року, що видав Кіцманський районний суд житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 8).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.04.2019 року власником житлового будинку, по АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_2 (а.с.10)
Згідно ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 звертався до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця та просив визнати дії державного виконавця Охрим І.В. в частині внесення до постанови та акту від 22.03.2019 року про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу нереалізованого на прилюдних торгах майна: сараї літ. Б, В, Г; вбиральня літ. Д; ворота № 1; огорожа №2; колодязь № 3, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 неправомірними та скасувати постанову та акт про передачу майна від 22.03.2019 року. Однак, у задоволенні скарги було відмовлено. (а.с.11-12)
Позивач письмовою заявою-попередженням від 16.04.2019 року зверталася до відповідача з приводу усунення перешкод у користуванні власністю, оскільки їй відомо, що в зазначеному господарстві відповідачем здійснюється підприємницька діяльність, однак відповідач таку претензію проігнорував (а.с. 13).
Відповідно до листа № 229 від 17.05.2019 року виконавчий комітет Нижньостановецької сільської ради повідомляє, що сільською радою було проведено обстеження господарства по АДРЕСА_1 . В результаті обстеження виявлено, що господарство належало ОСОБА_3 , а з 08.04.2019 року на підставі постанови державного виконавця та акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу належить ОСОБА_2 . На даний час 20 кв. м будинку надано приватному підприємцю ОСОБА_4 під торгову точку, згідно договору оренди приміщення між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для здійснення підприємницької діяльності (магазин по продажу продуктових та промислових товарів) (а. с. 14)
Відповідно дост.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 45 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Частиною 1ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову як такого, що обґрунтований та доведений позивачем.
Керуючись ст.16, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст.10, 11, 223,280-283, 289, ЦПК України,суд,-
Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 усунути перешкоди ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 у користуванні власністю шляхом звільнення приміщень господарства - житлового будинку з господарськими спорудами, по АДРЕСА_1 від майна.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.М.Мізюк