РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Кремінна

Справа № 414/1029/20

Провадження № 2/414/269/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючий суддя Панчук М.В.,

за участі секретаря судового засідання Білан Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася у Кремінський районний суд Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначається, що сторони перебувають у шлюбі, але разом вони не проживають з квітня 2019 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться повністю на утриманні позивача. Дитина потребує постійного медичного спостереження та періодичного медикаментозного лікування, на що необхідні знані кошти. Відповідач ухиляється від утриманні дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, однак займається підприємницькою діяльністю, обробляє багато гектарів землі, має неругулярний дохід, розмір якого не можливо визначити. У зв`язку з цим, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 26.05.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду у спрощеному позовному порядку, з викликом (повідомленням) сторін. У судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про долучення додаткових документів, у якому судом було відмовлено з підстав пропущення процесуальних строків подачі такого клопотання та ненадання суду підтвердження направлення таких документів відповідачу. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у обсязі 3500 - 4000 грн. та додатково пояснила, що дитина постійно потребує медикаментозного лікування, зокрема у зв`язку із проявом алергічних реакцій, також син постійно відвідує різноманітні секції, гуртки, зокрема плавання, боксу і займається з репетитором з англійської, перебуває на продовженому дні в школі, через зайнятість позивача на роботі та неможливості вчасно забирати його додому, за що треба сплачувати кошти. Також позивач пояснила, що вона буде згодна, якщо суд визначить суму аліментів у розмірі 3500-4000 грн. Щодо наданих позивачем чеків про перерахунок коштів та квитанцій про оплату комунальних послуг, позивач зазначила, що відповідач добровільно взяв на себе зобов`язання щодо оплати комунальних платежів за адресою, де проживає позивач з сином, однак зараз всеодно є борги. Грошова сума у розмірі 6600 грн., сплачена у лютому 2020 року це добровільне придбання відповідачем мобільного телефону для позивача в подарок на її день народження, інші платежі сплачені в рахунок кредиту, який отримали вони з відповідачем на утеплення житла, але цей кредит було оформлено на ім`я позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду відзив, в якому просив справу розглядати без його участі. Відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, при цьому зазначив, що він в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн., які він зобов`язується щомісячно сплачувати. Також відповідач вказав, що він систематично, в залежності від фінансової можливості, здійснював перерахування коштів на картковий рахунок позивача для утримання дитини. Окрім цього, відповідач зазначив, що він оплачує комунальні послуги, якими користуються позивач та їх син, проживаючи за адресою АДРЕСА_1 . Також відповідач наголосив, що з огляду на положення ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши сторони, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 з 24 грудня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 24.12.2011 Відділом ДРАЦС Кремінського РУЮ у Луганській області (а.с. 18).

Від цього шлюбу сторони мають дитину малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 17.07.2012 Відділом ДРАЦС Кремінського РУЮ у Луганській області, батьками в якому записані позивач та відповідач (а.с. 3).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 179, від 15.05.2020, за адресою АДРЕСА_1 , станом на 15.05.2020, до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , має основний діагноз «Загальне захворювання» та потребує медичного спостереження та періодичного медикаментозного лікування, відповідно до довідки без № та дати, яка видана Кремінською міською лікарською амбулаторією загальної практики - сімейної медицини КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Кремінської районної ради» (а.с.16).

Як вбачаться із безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 з 22.09.2014 зареєстрований, як фізична особа-підприємець (а.с. 13-15).

Відповідно до дублікатів чеків: номер квитанції 1709-5485-6681-0917, дата платежу 06.06.2019, сума 6400 грн.; номер квитанції 1792-38,8-7229-0363, дата платежу 28.11.2019, сума 2412,06 грн.; номер квитанції 1825-4334-1642-0333, дата платежу 31.12.2019, сума 2613,07 грн.; номер квитанції 1851-4051-5333-0892, дата платежу 26.04.2020, сума 2613,07 грн.; номер квитанції 1867-4799-8071-0959, дата платежу 11.02.2020, сума 2311,56 грн.; номер квитанції 1881-5573-6288-0886, дата платежу 25.02.2020, сума 6600; номер квитанції 1867-4814-1116-0566, дата платежу 11.02.2020, сума 1996,00 грн.; номер квитанції 1911-4490-6593-0953, дата платежу 26.03.2020, сума 1005,03 грн. відповідач ОСОБА_3 перераховував через АТ КБ «Приватбанк» вказані грошові кошти на ім`я отримувача позивача ОСОБА_1 , із зазначенням призначення платежу: ТСО, поповнення карти/рахунку (а.с. 31-33).

Згідно фіскальних чеків: від 26.03.2020, платіж № НОМЕР_3 , сума 266,40 грн.; від 20.05.2020, платіж № НОМЕР_4 , сума 503,20 грн. по особовому рахунку 10760 сплачено КП «Кремінське ВУВКГ» за послуги водопостачання; від 20.05.2020, платіж № НОМЕР_5 , сума 244,00 грн. по особовому рахунку 12/16 сплачено ОСББ Альянс-Комфорт; від 20.05.2020, платіж № , сума 123,00 грн. по особовому рахунку НОМЕР_6 сплачено ТОВ «Домофон Інжиринг охорона», платника у вказаних чеках не зазначено (а.с. 34, 38, 39).

Як вбачається з фіскальних чеків, відповідач ОСОБА_3 сплачував платежі за користування комунальними послугами за адресою АДРЕСА_1 , а саме сплачено: на користь ТОВ «Телерадіокомпанія Вега» за кабельне телебачення 26.06.2020 на суму 100,00 грн.; на користь ТОВ «Енера Схід» за електроенергію 26.03.2020 на суму 204,30 грн., 20.05.2020 на суму 510,00 грн.; на користь Сєвєродонецького МРУЕГГ АТ «Луганськгаз» 26.03.2020 на суму 870,00 грн., 20.05.2020 на суму 751,50 грн., 20.05.2020 на суму 866,00 грн.; 20.05.2020 на суму 760,80 грн. (а.с. 35-37, 39).

Відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску ФОП відповідача ОСОБА_3 за звітний 2019 рік, сума чистого доходу (прибутку), заявлена в податковій декларації/самостійно визначена сума доходу/частка розподіленого доходу, складає - 50076,00 грн. (а.с.41).

Відповідно до ч.ч. 6, 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

З досліджених в судовому засіданні чеків, відповідно до яких відповідач ОСОБА_3 перераховував через АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти на ім`я отримувача позивача ОСОБА_1 вбачається, що в графі «призначення платежу» зазначено «ТСО, поповнення карти/рахунку», що спростовує твердження відповідача про те, що вказані грошові кошти були ним сплачені позивачу на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки в графі «призначення платежу», наданих відповідачем чеків, не зазначено таке як «аліменти, кошти на утримання дитина або інше» та призначення останніх заперечувалося позивачем у справі.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19, провадження № 61-929св20 наголошується, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.

Зазначену правову позицію Верховного Суду суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При цьому відповідач не оспорював тієї обставини, що син проживає з матір`ю та відповідно перебуває на її утриманні, а згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. У той же час, у відзиві відповідач вказав, що він в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн., які він зобов`язується щомісячно сплачувати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Щодо наданих відповідачем квитанцій на оплату комунальних послуг, суд зазначає наступне. Щодо квитанцій, то факт оплати позивачем комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає позивач з сином ОСОБА_5 свідчить про надання відповідачем матеріальної допомоги у добровільному порядку та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину, про що суд вже зазначав, посилаючись на правову позицію Верховного суду. А тому, суд не враховує надані відповідачем квитанції про оплату комунальних послуг, як надання матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 .

Будь-яких інших належних та допустимих доказів надання відповідачем позивачу матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_5 відповідачем суду надано не було.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання цієї дитини, суд бере до уваги ті обставини, що відповідач фактично погоджується сплачувати на утримання сина ОСОБА_5 2500 грн., відповідач займається підприємницькою діяльністю, позивач в судовому засіданні не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 3500-4000 грн., син ОСОБА_5 , відповідно до медичної довідки, має основний діагноз «Загальне захворювання» та потребує медичного спостереження і періодичного медикаментозного лікування, відвідує гуртки та репетиторів. Також відповідач, перерахував на ім`я позивача, в червні 2019 року та в період часу з листопада 2019 року по березень 2020 року грошові кошти на загальну суму 25950,79 грн., що в середньому складає 4325 грн. на місяць (25950,79 грн. / 6 місяців = 4325 грн.), а отже вказаний факт дає суду можливість зробити висновок, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі, більшому , а ніж вказує 2500 грн., однак в меншому ніж 5000 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач добровільно не надає позивачу, з якою проживає малолітній син, належної матеріальної допомоги на утримання останнього, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, починаючи з 15 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позивача при зверненні з позовом до суду було звільнено від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, починаючи з 15 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 840 (чотириста двадцять) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Звернути увагу сторін, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Дата складення повного судового рішення - 10 липня 2020 року.

Суддя М.В. Панчук