П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 липня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі МИКУЛЯК Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/11811/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації про захист трудових прав, за апеляційною скаргою Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2019 року, повний текст якого складено 19 грудня 2019 року, головуючий суддя Данко В.Й., -

встановив:

17.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Департаменту охорони здоров`я Закарпатської облдержадміністрації мотивуючи таким.

27.06.2018 відбулися вибори на посаду керівника Закарпатського базового державного медичного коледжу (м. Хуст) (далі Коледж). Засновником цього вищого навчального закладу є Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації (далі Департамент). Позивач як попередній директор Коледжу також брав участь у конкурсі на заміщення посади директора Коледжу.

За наслідками конкурсу позивач здобув найбільшу кількість голосів 57,50%, що підтверджується протоколом виборчої комісії з виборів керівника Коледжу від 27.06.2018 № 4.

Відповідно до ст. 15 ч. 2 п. 2 Закону України «Про вищу освіту» засновник закладу вищої освіти або уповноважений ним орган укладає в місячний строк контракт з керівником закладу вищої освіти, обраним за конкурсом у порядку, встановленому цим Законом, а ст. 42 ч. 3 Закону передбачає, що з особою (кандидатурою), яка набрала більше 50% голосів осіб, які мають право брати участь у виборах, засновник або уповноважений ним орган (особа) укладає контракт строком на п`ять років не пізніше одного місяця з дня її обрання.

Отже, Департамент зобов`язаний був не пізніше 27.07.2018 укласти з позивачем контракт строком на п`ять років, чого всупереч вимогам закону не зробив досі.

Натомість відповідач 26.07.2018 видав наказ № 456-к «Про вибори директора Закарпатського базового державного медичного коледжу», яким результати виборів визнав недостовірними і такими, що не дозволяють прийняти рішення про укладення контракту з директором Коледжу. Цей наказ протиправний.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми ст. 15 ч. 2 п. 2, ст. 42 ч. 3 Закону України «Про вищу освіту» мають імперативний характер і не допускають вчинення за результатом конкурсу будь-яких інших чи альтернативних дій.

Ані Методичні рекомендації щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника вищого навчального закладу, затверджені Постановою КМ України від 05.12.2014 № 726, ані Положення про Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 27.04.2018 № 260, не передбачають права відповідача визнавати результати виборів керівника вищого навчального закладу недостовірними і такими, що не дають можливості прийняти рішення про укладення контракту з цим керівником.

Тому позивач управі вимагати захисту своїх порушених трудових прав шляхом скасування наказу від 26.07.2018 № 456-к та зобов`язання відповідача укласти з ним контракт як із директором Коледжу.

Оскільки позивач звертався з такими ж вимогами до відповідача з позовом в порядку адміністративного судочинства і ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі № 0740/805/18 провадження в справі було закрито через необхідність розгляду такого спору в порядку цивільного судочинства, даний позов пред`являється в порядку цивільного судочинства.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_1 просив скасувати як незаконний наказ Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 456-к «Про вибори директора Закарпатського базового державного медичного коледжу» та зобов`язати відповідача укласти з ним контракт як із директором Закарпатського базового державного медичного коледжу строком на п`ять років.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2019 позов задоволено, наказ Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 456-к «Про вибори директора Закарпатського базового державного медичного коледжу» скасовано, зобов`язано Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації укласти з ОСОБА_1 контракт директора Закарпатського базового державного медичного коледжу строком на п`ять років. Стягнуто з відповідача на користь позивача 704,80 грн у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що в силу вимог Конституції України та інших норм законодавства відповідач не вправі був визнавати результати виборів директора Коледжу недостовірними і такими, що не дозволяють прийняти рішення про укладення контракту з директором, тому діяв поза межами визначених законодавством повноважень.

Відповідач Департамент охорони здоров`я Закарпатської облдержадміністрації оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване, доводи апеляції зводяться до таких.

Процедура проведення конкурсу на заміщення посади директора Закарпатського базового державного медичного коледжу передбачена ст. 42 Закону України «Про вищу освіту», Методичними рекомендаціями щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника вищого навчального закладу, затвердженими Постановою КМ України від 05.12.2014 № 726, Статутом Коледжу та іншими похідними документами. Відповідно до п. 3.1. Положення про Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 27.04.2018 № 260, Департамент організовує і контролює виконання вимог Законів України та інших нормативних актів. Статутом Коледжу передбачено, що Департамент призначає директора коледжу на умовах контракту після проведення конкурсу у відповідності до чинного законодавства України.

Однак, вимоги законодавства не були дотримані під час проведення конкурсу на посаду директора Коледжу, оскільки у виборчому бюлетені було зазначено, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора Коледжу, тоді як він був звільнений з цієї посади з 16.06.2018 у зв`язку із закінченням контракту.

З огляду на такі обставини, Департамент управі був визнати результати виборів на посаду керівника навчального закладу недостовірними і такими, що не дають можливість прийняти рішення про укладення контракту, а також призначити повторні вибори.

Наказ прийнятий Департаментом як місцевим органом виконавчої влади при виконанні ним владних дискреційних повноважень.

Суд не вправі підміняти державний орган, до компетенції якого входить вирішення певного питання, і приймати рішення з цього питання замість державного органу, давати йому вказівки. Тому зобов`язавши Департамент укласти з позивачем контракт суд вийшов за межі своїх повноважень і позбавив відповідача можливості в майбутньому прийняти рішення в межах компетенції щодо призначення керівника Коледжу.

Департамент є суб`єктом владних повноважень, а спір про скасування його рішення зважаючи на положення ст. 19 ЦПК України, ст.ст. 2, 4, 19 КАС України належало розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Через численні порушення підготовки та проведення конкурсу його результат оскаржив кандидат на посаду директора Коледжу Пригара О.М. (справа № 309/2111/18). На даний час провадження в цій справі закрито Закарпатським апеляційним судом внаслідок підвідомчості її адміністративному суду, таке процесуальне рішення оскаржено до Верховного Суду, яким відкрито касаційне провадження.

Окрім цього, суд необґрунтовано відхилив клопотання ОСОБА_2 , який теж брав участь у конкурсі на заміщення посади директора Коледжу, про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та не ухвалив відповідного процесуального рішення в нарадчій кімнаті.

Відтак, на дату ухвалення судом рішення, що оскаржується, питання законності проведених виборів керівника Коледжу не було вирішене. У зупиненні провадження в справі за клопотанням відповідача до вирішення справи № 309/2111/18, яка, крім іншого, вказує на необхідність розгляду позову ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства, суд необґрунтовано відмовив.

Відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити.

Рішення суду у порядку ст. 352 ч. 1 ЦПК України як особа, яка не брала участі у справі, в якій суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, оскаржував і ОСОБА_2 , просив рішення суду скасувати, в позові ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.07.2020 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації про захист трудових прав закрито з підстави, передбаченої ст. 362 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників: відповідача Департаменту охорони здоров`я Закарпатської облдержадміністрації Гуштана І.І., який апеляцію підтримав, позивача ОСОБА_1 адвоката Гончарова В.В., який скаргу не визнав, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 6 ЦПК України, суд першої інстанції розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, з наведених ним підстав, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та не приймає і не розглядає позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тож суди першої та апеляційної інстанцій не вправі виходити за межі підстав і вимог позову. Розгляд цивільної справи по суті з відповідних підстав та в межах заявлених позивачем вимог належить до компетенції суду першої інстанції (ст. 23 ч. 1, ст. 184 ЦПК України).

За змістом положень ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, 43, 49, 76-81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і діє у спірних відносинах вільно, здійснює свої права на свій розсуд, а також виконує обов`язки у межах, наданих їй договором або актами законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, реалізує право на судовий захист; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона зобов`язана належно довести передусім у суді першої інстанції ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, доказування як вимог, так і заперечень проти них повинні стосуватися саме предмета позову, здійснюватися щодо підстав позову та підстав заперечень, в межах, які визначають предмет доказування; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ч.ч. 1, 2 ЦПК України).

У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами законодавства щодо реалізації прав особи за результатом конкурсу на заміщення посади керівника закладу вищої освіти в редакції, чинній на час їх виникнення.

ОСОБА_1 на підставі контракту директора Закарпатського базового державного медичного коледжу (м. Хуст) від 16.06.2013 обіймав посаду директора Коледжу з 17.06.2013 по 16.06.2018 (а.с. 59-67 т. 1).

Наказом по Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації від 15.06.2018 № 146-К «Про звільнення ОСОБА_1 » увільнено ОСОБА_1 директора Закарпатського базового державного медичного коледжу із займаної посади 16.06.2018 у зв`язку із закінченням контракту (а.с. 74 т. 1).

27.06.2018 відбулися вибори керівника вищого навчального закладу Закарпатського базового державного медичного коледжу, за результатом яких кандидати на цю посаду набрали таку кількість голосів: ОСОБА_1 57,50%, ОСОБА_3 26,25%, ОСОБА_2 15,00% і ОСОБА_4 1,25%, що зафіксовано протоколом № 4 виборчої комісії з виборів керівника вищого навчального закладу (а.с. 9-10 т. 1). Протокол підписано членами виборчої комісії, будь-яких застережень чи зауважень протокол не містить.

Наказом по Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 456-К «Про вибори директора Закарпатського базового державного медичного коледжу»:

визнано результати виборів на посаду директора Закарпатського базового державного медичного коледжу недостовірними і такими, що не дають можливість прийняти рішення про укладення контракту з директором коледжу (п. 1);

призначено проведення повторних виборів на посаду директора Закарпатського базового державного медичного коледжу з дотриманням вимог Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника вищого навчального закладу, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2014 № 726 (п. 2) (а.с. 8, 97-98 т. 1).

У наказі від 26.07.2018 № 456-К підставами для його видання зазначені такі обставини:

після проведення виборів директора коледжу на адресу Департаменту надійшли звернення прокуратури Закарпатської області від 27.06.2018 № 05/09-2-1019вих. та голови комісії по трудовим спорам Коледжу (без вказівки на вихідні реквізити такого звернення) щодо порушень законодавства в діяльності коледжу при проведенні виборів директора;

проведеною перевіркою встановлено, що у документацію виборів, а саме у виборчі бюлетені кандидатів на посаду директора Коледжу виборчою комісією внесено недостовірні відомості, оскільки в розділі «Рік народження, місце роботи та посада кандидата» щодо кандидата № 4 ОСОБА_1 зазначено місце роботи та посада «1959 р., ЗБДМК, директор коледжу»;

вказані дані недостовірні, оскільки наказом Департаменту від 15.06.2018 № 146-К директора Коледжу було звільнено із займаної посади у зв`язку із закінченням контракту і на час проведення виборів (27.06.2018) посада директора була вакантною;

враховуючи, що вибори відбулися з використанням бюлетенів, які містили недостовірну інформацію про кандидатів, результати виборів не можуть бути визнані;

наказ видано керуючись ст. 42 Закону України «Про вищу освіту», Методичними рекомендаціями щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника вищого навчального закладу, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2014 № 726, і п. 3.66. Положення про Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 27.04.2018 № 260.

Таким чином, єдиною фактичною підставою для видання наказу від 26.07.2018 № 456-К Департамент визначив недостовірні відомості щодо посади в Коледжі кандидата ОСОБА_1 на момент проведення виборів директора Коледжу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач подав відзив на позовну заяву, до якого додав документи (докази) на обґрунтування своєї правової позиції в справі, серед яких міститься, зокрема, лист прокуратури Закарпатської області від 27.06.2018 № 05/09-2-1019вих, в якому не вказується на порушення законодавства в діяльності коледжу при проведенні виборів директора, натомість йдеться про дії, спрямовані на притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності за корупційні правопорушення (а.с. 79 т. 1). Серед наданих відповідачем суду доказів відсутнє звернення голови комісії по трудовим спорам Коледжу щодо порушень законодавства в діяльності коледжу при проведенні виборів директора.

Тобто, письмові докази (документи) відповідного змісту щодо обставин, якими обґрунтовувалася необхідність видання Департаментом наказу від 26.07.2018 № 456-К (порушення законодавства в діяльності коледжу при проведенні виборів директора), відсутні, доказів повідомлення Департаменту власне про порушення законодавства під час проведення виборів директора Коледжу немає. Стосовно вказівки в наказі від 26.07.2018 № 456-К на зазначення відповідної інформації щодо ОСОБА_1 у виборчому бюлетені, то сторони не заперечуючи цього факту як такого водночас пояснили в апеляційному суді, що на час подання документів для проведення конкурсу на посаду директора Коледжу ОСОБА_1 обіймав цю посаду.

Конституцією України встановлено, що:

права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3);

органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ст. 6);

в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ст. 8);

органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19);

кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (ст. 43);

права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст. 55).

За приписами КЗпП України:

право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою; держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню …; працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою …; працівники мають право … звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством (ст. 2);

держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: вільний вибір виду діяльності; правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (ст. 5);

трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом …, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган … зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін; особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін; сфера застосування контракту визначається законами України (ст. 21).

Закон України «Про вищу освіту» передбачає, що:

діяльність закладу вищої освіти провадиться на принципах: автономії та самоврядування; розмежування прав, повноважень і відповідальності засновника (засновників), державних органів та органів місцевого самоврядування, до сфери управління яких належить заклад вищої освіти, органів управління закладу вищої освіти та його структурних підрозділів (ст. 32 ч. 1 п.п. 1, 2);

заклади вищої освіти мають право: приймати на роботу педагогічних, наукових, науково-педагогічних та інших працівників; формувати та затверджувати власний штатний розпис відповідно до законодавства; здійснювати інші права, що не суперечать законодавству (ст. 32 ч. 2 п.п. 4, 5, 25);

засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа):

зобов`язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника закладу вищої освіти не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду;

протягом двох місяців з дня оголошення конкурсу на посаду керівника закладу вищої освіти приймає (приймають) пропозиції щодо претендентів на посаду керівника закладу вищої освіти і протягом 10 днів з дня завершення терміну подання відповідних пропозицій вносить (вносять) кандидатури претендентів, які відповідають вимогам цього Закону, до закладу вищої освіти для голосування;

керівник закладу вищої освіти обирається шляхом таємного голосування строком на п`ять років у порядку, передбаченому цим Законом і статутом закладу вищої освіти;

вибори вважаються такими, що відбулися, якщо участь у них взяли більше 50 відсотків загальної кількості осіб, які мають право брати участь у виборах, кожен з яких має один голос і голосує особисто;

з особою (кандидатурою), яка набрала більше 50 відсотків голосів осіб, які мають право брати участь у виборах, засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) укладає контракт строком на п`ять років не пізніше одного місяця з дня її обрання (ст. 42 ч. 3);

засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) укладає в місячний строк контракт з керівником закладу вищої освіти, обраним за конкурсом у порядку, встановленому цим Законом (ст. 15 ч. 2 п. 2);

методичні рекомендації щодо особливостей виборчої системи, порядку обрання керівника закладу вищої освіти та типова форма контракту з керівником державного закладу вищої освіти затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 42 ч. 5).

Відповідно до положень Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника вищого навчального закладу, затверджених Постановою КМ України від 05.12.2014 № 726:

забезпечення проведення виборів здійснюється засновником (засновниками) вищого навчального закладу або уповноваженим ним (ними) органом (особою) (п. 4);

конкурс оголошується засновником (п. 6);

претенденти для участі в конкурсі подають, зокрема, документи щодо своєї трудової діяльності, щодо наявності чи відсутності судимості, притягнення до відповідальності за корупційні правопорушення (п. 10);

засновник проводить перевірку відповідності претендентів вимогам до керівника, встановленим частиною першою статті 42 Закону України «Про вищу освіту», і протягом десяти календарних днів з дати завершення строку подання претендентами документів подає перелік кандидатів на посаду керівника, які відповідають зазначеним вимогам, до вищого навчального закладу для голосування (п. 12);

усі претенденти, які своєчасно подали документи для участі в конкурсі, письмово повідомляються засновником про прийняте рішення щодо їх кандидатур не пізніше ніж протягом десяти календарних днів з дати закінчення строку подання претендентами документів (п. 13);

бюлетені для голосування виготовляються виборчою комісією … не раніше ніж за 20 і не пізніше ніж за 12 годин до початку виборів … (п. 29);

виборча комісія за результатами підрахунку голосів складає протокол …; у разі незгоди з результатами підрахунку голосів, зафіксованими у протоколі, член виборчої комісії має право письмово викласти свою окрему думку, яка обов`язково додається до протоколу…; перший примірник протоколу про результати голосування передається організаційному комітетові з наступною їх передачею засновникові, другий - залишається у вищому навчальному закладі (п. 49);

вибори вважаються такими, що не відбулися, якщо:

участь у виборах взяли менш як 50 відсотків виборців;

у першому турі виборів брав участь один кандидат і він не набрав більше 50 відсотків голосів виборців;

у другому турі виборів жоден з кандидатів не набрав більше 50 відсотків голосів виборців (п. 51);

у разі прийняття виборчою комісією рішення про визнання виборів такими, що не відбулися, засновник протягом двох тижнів з дня прийняття зазначеного рішення оголошує проведення нового конкурсу (п. 52).

Згідно зі Статутом Закарпатського базового державного медичного коледжу, прийнятим загальними зборами трудового колективу 23.02.2016 (а.с. 11-19 т. 1):

вищим колегіальним органом громадського самоврядування Коледжу є Загальні збори трудового колективу …; вищий колегіальний орган громадського самоврядування: … обирає претендентів на посаду директора Коледжу; розглядає інші питання діяльності Коледжу (п. 5.1.);

директор Коледжу призначається на посаду і звільняється з посади директором Департаменту охорони здоров`я Закарпатської облдержадміністрації у порядку, встановленому чинним законодавством;

конкурс на заміщення посади директора ЗБДМК оголошується засновником … не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду …; … зазначений орган … вносить кандидатури претендентів до вищого органу громадського самоврядування ЗБДМК для голосування;

з особою (кандидатурою), яка набрала більше 50 відсотків голосів осіб, які мають право брати участь у виборах, Департамент охорони здоров`я Закарпатської ОДА укладає контракт строком на п`ять років не пізніше одного місяця з дня її обрання (п. 4.3.).

Положення про Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 27.04.2018 № 260 (а.с. 20-26 т. 1), визначає, що:

Департамент є самостійним структурним підрозділом Закарпатської обласної державної адміністрації (п. 1.1.);

Департамент організовує виконання Конституції і законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства охорони здоров`я України, інших центральних органі виконавчої влади та здійснює контроль за їх реалізацією (п. 3.1.);

Департамент виконує функцію з організації та проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад директорів закладів освіти, підпорядкованих Департаменту, фінансування яких здійснюється з обласного бюджету (п. 3.66.);

директор Департаменту:

видає у межах своїх повноважень накази, організовує контроль за їх виконанням (п. 6.8.10.);

призначає на посаду керівників комунальних закладів освіти, підпорядкованих Департаменту, фінансування яких здійснюється з обласного бюджету, на конкурсній основі шляхом укладання контракту строком на п`ять років (п. 6.8.16.).

Виходячи з викладеного слід констатувати, що законом не передбачено право Департаменту визнавати результати виборів на посаду директора Коледжу недостовірними і такими, що не дають можливість прийняти рішення про укладення контракту з директором Коледжу. Посилання відповідача на те, що оскільки він організовує і контролює виконання вимог Законів України та інших нормативних актів, а призначення на посаду директора Коледжу може мати місце за результатом конкурсу, проведеного відповідно до вимог законодавства, то Департамент мав право видати оспорений наказ, неспроможні. Департамент як місцевий орган виконавчої влади зобов`язаний діяти тільки на підставі та в спосіб, прямо передбачені законом і, відповідно, не вправі виходити за межі прямо визначених для нього законодавством повноважень. Департамент відповідальний за свою діяльність і не вправі тлумачити обсяг своїх повноважень довільно, без врахування їх дійсного змісту та встановлених законодавством правил і обмежень. В апеляційному суді представник відповідача не зміг назвати нормативний акт, який би надавав Департаменту право на відповідні дії.

Сама по собі незгода Департаменту з результатом конкурсу і виборів на посаду директора Коледжу не може слугувати законною підставою для визнання Департаментом шляхом видання наказу результату виборів на посаду директора Коледжу недостовірним і таким, що не дає можливість прийняти рішення про укладення з ним трудового контракту. Законодавство передбачає лише можливість визнання виборів директора Коледжу такими, що не відбулися, з прямо визначених підстав, право на що належить виборчій комісії. Таке рішення виборчою комісією Коледжу не приймалося.

Понад те, оспореним наказом Департамент призначив повторні вибори на посаду директора Коледжу та без визначення дати (строку) їх проведення, тоді як визначена законодавством процедура за наявності для того законних підстав надає право засновнику закладу вищої освіти оголосити у визначений строк новий конкурс на відповідну посаду (а не призначити нові вибори), що має передувати виборам, які, своєю чергою, проводяться закладом вищої освіти після проведення конкурсу.

З матеріалів справи випливає та не заперечується сторонами, що конкурс на заміщення посади директора Коледжу був проведений, документи позивача ОСОБА_1 були перевірені Департаментом, його було допущено до конкурсу і до виборів, на яких він виборов найкращий результат, що зобов`язував Департамент укласти з ним встановленим порядком трудовий контракт. Визнання ж результатів виборів недостовірними і такими, що унеможливлюють укладання трудового контракту з їх переможцем, а відтак визнання виборів недійсними може мати місце судовим порядком за наявності для того встановлених і доведених у належний процесуальний спосіб підстав та за вимогами особи (осіб), яка (які) мають право на їх пред`явлення.

Предметом доказування в справі (ст. 77 ч. 2 ЦПК України) зважаючи на підстави та предмет позову є для позивача відсутність у відповідача передбачених законом повноважень і підстав для визнання своїм наказом результатів виборів недостовірними і такими, що унеможливлюють укладання трудового контракту з позивачем, неправомірність відповідних дій і наказу, тоді як для відповідача таким предметом є правомірність, законність та обґрунтованість його дій і наказу.

Позивач належно довів відсутність у відповідача передбачених законом повноважень на відповідні дії, що є самостійною і достатньою підставою для скасування наказу Департаменту як незаконного. Під час судового розгляду справи встановлена і відсутність зазначених в оспореному наказі приводів для його видання за вказаними в ньому зверненнями. Інші питання (зокрема, міркування відповідача про правопорушення, щодо вчинення яких складалися документи на ОСОБА_1 і кінцевий результат щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень відсутній) лежать за межами предмета доказування в цій справі та не мають правового значення в контексті підстав, предмета позову та предмета доказування.

Стосовно ж відмінності вказаного у виборчому бюлетені статусу позивача як директора Коледжу від його реального статусу на день виборів, то колегія суддів зауважує, що документи на конкурс були подані позивачем в його статусі як директора Коледжу і на підставі цих документів проводилися вибори. Окрім цього, посадовий статус позивача змінився лише за кілька днів до виборів зі спливом строку дії його трудового контракту і вибори проводилися саме на вакантну посаду директора Коледжу, що, власне, і було їх відомим усім виборцям (членам трудового колективу, в якому тривалий час працював і позивач) предметом. Відповідач нічим не довів, що вказана обставина якимось чином вплинула на волевиявлення виборців, на результат виборів, спотворила цей результат, за якого розрив між ОСОБА_1 і найближчим конкурентом ОСОБА_3 склав понад 31% голосів.

Всупереч вимогам закону та фактичним обставинам Департамент не виконав свого обов`язку укласти з переможцем конкурсу на вакантну посаду директора Коледжу ОСОБА_1 контракт як із директором Коледжу, чим порушив законні права переможця конкурсу. Натомість Департамент вчинив дії, які суперечать прямим вимогам закону.

Відтак, ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства по захист свого трудового права (права на працю, яку він вільно обрав, права на отримання роботи, зайняття посади за контрактом), що виникло в результаті його перемоги на конкурсі, який відбувся і в передбаченому законом порядку не було встановлено та визнано протилежне. Має місце спір про захист трудового права, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (ст. 4 ч. 1, ст. 19 ч. 1 ЦПК України).

Первісно ОСОБА_1 звертався до суду з адміністративним позовом до Департаменту охорони здоров`я Закарпатської облдержадміністрації про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії з приводу визнання протиправним та скасування цього ж наказу та зобов`язання укласти контракт директора закладу вищої освіти, провадження за яким було відкрито ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 0740/805/18 (а.с. 84-85 т. 1). Проте, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у цій справі, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018, провадження в справі закрито, оскільки виник спір приватно-правового характеру щодо врегулювання трудових прав позивача, що підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а не спір, який належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с. 27-29, 92-94 т. 1).

Тож доводи про необхідність розгляду справи за правилами КАС України безпідставні, а врахування таких доводів по-перше, суперечило б закону та обставинам справи, по-друге, за обставин, що склалися, фактично перешкоджало б можливості здійснення особою права на судовий захист як такого, що є недопустимим.

У процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідач вказував на те, що результат конкурсу на посаду директора Коледжу оскаржив його учасник ОСОБА_2 , який пред`явив позов до виборчої комісії Закарпатського базового державного медичного коледжу, організаційного комітету з проведення виборів директора Закарпатського базового державного медичного коледжу, Департаменту охорони здоров`я Закарпатської облдержадміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1 , про визнання виборів незаконним та скасування їх результатів (справа № 309/2111/18). Провадження в цій справі було відкрито в порядку цивільного судочинства ухвалою судді Хустського районного суду від 27.07.2018 (а.с. 95 т. 1). Відповідач просив зупинити провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 309/2111/18 посилаючись на неможливість вирішення поточного спору з ОСОБА_1 до розв`язання вказаного спору з ОСОБА_2 щодо результату виборів (а.с. 103-104, 111-114, 128-130 т. 1).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2019 клопотання відповідача було задоволено, провадження в справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 309/2111/18 (а.с. 164-165 т. 1).

Після скасування ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.11.2019 рішення Хустського районного суду від 12.02.2019 і закриття провадження в справі № 309/2111/18 внаслідок підвідомчості її адміністративному суду Ужгородський міськрайонний суд ухвалою від 13.11.2019 поновив провадження в справі (а.с. 168, 169 т. 1).

03.12.2019 ОСОБА_2 подав суду заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с. 172-173 т. 1). Посилався на те, що має правовий інтерес у справі, позаяк брав участь у конкурсі на заміщення посади директора Коледжу, вибори були незаконними, з приводу порушення вимог законодавства під час їх проведення до Департаменту надійшли звернення прокуратури Закарпатської області та комісії по трудових спорах, він оскаржив у суді результат виборів (справа № 309/2111/18).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2019, постановленою належним процесуальним порядком окремим документом відповідно до положень ст. 258 ч. 2, ст. 259 ч.ч. 4, 5 ЦПК України, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відмовлено (а.с. 201-202 т. 1). Суд виходив із того, що в силу положень ст. 53 ч.ч. 1, 6, 7 ЦПК України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може вступити у справу на стороні відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі у разі коли рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки щодо однієї зі сторін, а підготовче провадження в даній справі було закрито ухвалою судді від 07.12.2018 і після нового розподілу справи рішення про повторне проведення підготовчого провадження не приймалося (ст. 33 ч. 12 п. 2 ЦПК України). Вказівка на цю ухвалу міститься в рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2019.

Слід також враховувати, що заяву про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 подав після ухвалення судового рішення про те, що спір за його вимогами щодо законності результату виборів директора Коледжу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Ця обставина додатково вказує на відсутність належних і достатніх підстав для участі ОСОБА_2 у цивільній справі за спором про захист особистих трудових прав ОСОБА_1 , які вже виникли.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2019 відмовлено в клопотанні представника відповідача про зупинення провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 309/2111/18, умотивованому тим, що ухвала Закарпатського апеляційного суду від 07.11.2019 оскаржена до Верховного Суду, а до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 309/2111/18 неможливо вирішити справу, що розглядається (а.с. 198-199 т. 1).

Оскарження касаційним порядком судового рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, що набрало законної сили з моменту його прийняття чи проголошення, не передбачене ЦПК України як підстава для зупинення провадження в справі (ст.ст. 251, 252). Відмовляючи в зупиненні провадження в справі суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України, оскільки розгляд справи не був об`єктивно неможливим до вирішення судом касаційної інстанції справи № 309/2111/18, крім того, відповідачем не були надані й докази відкриття відповідного касаційного провадження. Суд враховував також необхідність розгляду в розумний строк спору щодо захисту трудових прав.

Постановою від 19.02.2020 у справі № 309/2111/18 Верховний Суд підтвердив, що позов ОСОБА_2 до виборчої комісії Закарпатського базового державного медичного коледжу, організаційного комітету з проведення виборів директора Закарпатського базового державного медичного коледжу, Департаменту охорони здоров`я Закарпатської облдержадміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1 , про визнання виборів незаконним та скасування їх результатів належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та залишив без змін ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 07.11.2019 (а.с. 6-9 т. 2).

За наведених вище обставин суд першої інстанції ухвалив правильне по суті, законне, обґрунтоване і справедливе рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , який, поставивши питання про скасування як незаконного наказу, виданого Департаментом, та зобов`язання його укласти контракт директора Коледжу, обрав належний та ефективний спосіб захисту свого порушеного права і реалізації права, що узгоджується із законом: незаконний наказ, що порушує право позивача, підлягає скасуванню, а обов`язок укласти трудовий контракт із переможцем конкурсу за результатом виборів на вакантну посаду прямо випливає із закону та підлягає виконанню. Доводи апеляції Департаменту цього не спростовують, відповідач не довів у належний процесуальний спосіб ані на стадії розгляду справи судом першої інстанції, ані в апеляційному суді своєї правової позиції, яка ґрунтується на недопустимих у доказуванні припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Під час апеляційного розгляду справи стороною позивача суду була надана копія рішення Закарпатської обласної ради від 18.03.2020 «Про визначення статусу та перейменування закладів освіти сфери охорони здоров`я Закарпатської обласної ради», яким «Закарпатський базовий державний медичний коледж» (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Львівська, 143, ) перейменовано на «Комунальний заклад «Хустський базовий медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради». Водночас за загальнодоступними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій реквізити зазначеного Коледжу вказуються як «Закарпатський базовий державний медичний коледж», 90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Львівська, 143, , засновник Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації. Належних підстав для зазначення іншої, аніж в ЄДР, назви Коледжу наразі немає.

Відтак, на підставі ст. 375 ЦПК України апеляцію Департаменту слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 3 серпня 2020 року.

Судді