Справа № 203/2762/20
Провадження № 4-с/0203/22/2020
УХВАЛА

04 серпня 2020 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуленко Світлани Олександрівни, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2020 ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуленко Світлани Олександрівни, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуленко Світлани Олександрівни щодо відмови у скасуванні заходів примусового виконання рішень у ВП № 50249502;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 50249502 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відкритого постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.02.2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 203/8192/14-ц за позовом ПАТ «Марфін Банк» (правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК») до ТОВ «Іріта», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод», ТОВ «Армада-С» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00143/RD від 18.07.2008 року та скасувати заходи примусового виконання рішення, вчинені у ВП № 50249502, у тому числі, арешти, накладені на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та інші заходи, вжиті виконавцем;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 01 березня 2016 року в межах виконавчого провадження № 50249502.

Суд, вивчивши матеріали скарги, доходить висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), з урахуванням положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що у розділі VII ЦПК України, який присвячений регулюванню судового контролю за виконанням судових рішень, не врегульоване питання щодо форми та змісту скарги на дії посадової особи органу державної виконавчої служби, суд, з урахуванням положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, зазначає, що скарга на дії посадової особи органу державної виконавчої служби має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, що передбачені положеннями ст. ст. 175, 177 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за подання скарги на дії посадової особи органу державної виконавчої служби.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, в порушення вищевказаних норм ЦПК України, скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- до скарги не додані її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

- в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником не зазначені відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти сторін;

- в порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником не зазначено інформації щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- всупереч положенням п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, скаржником не надано підтвердження про те, що ним не подано іншої аналогічної заяви до цієї ж посадової особи з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- не надано письмових доказів на підтвердження дотримання строку звернення до суду зі скаргою на дії посадової особи;

- заявник не засвідчив належним чином копії доданих до скарги документів, які знаходяться у нього, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У своїй скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 21 липня 2020 року він отримав письмову відповідь начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуленко Світлани Олександрівни, у якій було зазначено, що станом на 16.06.2020 року у державного виконавця відсутні жодні правові підстави щодо зняття арешту з майна належного ОСОБА_1 . Проте, заявник не надає суду письмових доказів, зокрема копії поштового конверту, на підтвердження того, що така відповідь отримана ним саме 21 липня 2020 року.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, суд зазначає, що належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що не засвідчені належним чином документи не можуть вважатися допустимими доказами. Цей правовий висновок був зроблений Верховним Судом (ВС) в постанові від 11.07.2018 року, справа № 904/8549/17. При цьому, ВС підкреслив, що хоча ксерокопії документів і можна вважати належними доказами, проте вони не можуть бути допустимими, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Таким чином, заявнику слід надати суду належним чином засвідчені копії доданих до скарги документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові п`ятиденного строку для усунення недоліків скарги шляхом надання суду:

- виправленої редакції скарги на дії посадової особи із зазначенням відомих номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням інформації щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, із зазначенням підтвердження того, що ним не подано іншої аналогічної скарги до цієї ж посадової особи з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- копії скарги та копій документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі;

- письмових доказів на підтвердження отримання письмової відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.06.2020 року № 021-33/13373 саме 21 липня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 10, 175, 177, 185, 258 - 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуленко Світлани Олександрівни, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» - залишити без руху.

Встановити заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків скарги з дня отримання ухвали про залишення скарги без руху.

Визначені недоліки скарги заявнику усунути шляхом надання суду:

- виправленої редакції скарги на дії посадової особи із зазначенням відомих номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням інформації щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, із зазначенням підтвердження того, що ним не подано іншої аналогічної скарги до цієї ж посадової особи з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- копії скарги та копій документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі;

- письмових доказів на підтвердження отримання письмової відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.06.2020 року № 021-33/13373 саме 21 липня 2020 року.

Суд роз`яснює заявнику, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Залишення скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва