Ухвала

Іменем України

16 липня 2020 року

м. Київ

справа № 2-296/11

провадження № 61-9277ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати

Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»» в особі Харківської філії Акціонерного банку «Укргазбанк»,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області, заінтересована особа - ПАТ АБ «Укргазбанк»» в особі Харківської філії Акціонерного банку «Укргазбанк».

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2011 року позов ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», задоволено. Стягнуто солідарно на користь ПАТ АК «Укргазбанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «КМК ОЙЛ ПЛЮС», ТОВ «КМК ОЙЛ» заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня року в загальному розмірі 1 295 008,87 грн та судові витрати по 432,50 грн з кожного. На виконання вказаного заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 25 жовтня 2011 року видано два виконавчих листа № 2-296/11, які були пред`явлені для примусового виконання до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області.

Зазначає, що під час виконання заочного рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 25 жовтня 2011 року було здійснено продаж нерухомого майна, а саме - будинку АДРЕСА_1 без зняття його з реєстрації за вказаною адресою. У зв`язку з цим у нього виникли проблеми з реєстрацією місця проживання та направлення кореспонденції, про що він повідомляв Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в клопотанні від 16 липня 2019 року, в якому просив визначити адресу для листування.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив зобов`язати Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надати суду належним чином завірену копію виконавчого провадження ЗВП № 46612351; визначити адресу для листування та реєстрації ОСОБА_1 ; надати йому житло у м. Оріхів Запорізької області, на яке не може бути накладений арешт та яке не може бути продано будь-ким, у тому числі виконавчою службою; визначити розумні строки розгляду заяв та клопотань Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визначити порядок надання копій з відповідним засвідченням або фотографуванням, з неможливістю втручання до цих доказів зі сторони України та надати доступ після визначення порядку до усіх документів; визначити порядок ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, зобов`язати вести опис матеріалів виконавчих проваджень, нумерацію сторінок та інше; надати акт продажу нерухомого майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень (вчинення дії), своєчасно та неупереджено, з метою забезпечення реального виконання рішення. До повноважень суду не входить в порядку статті 447 ЦПК України вирішення питань в тому числі - визначення адреси для листування та реєстрації заявника у м. Оріхів; надання йому житла; визначення розумних строків розгляду заяв, клопотань, відводів; визначення порядку надання копій з документів та порядку ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень; надання акту продажу нерухомого майна, оскільки такими повноваженням суд не наділений при здійсненні контролю за виконанням судового рішення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 травня 2020 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 з інших підстав.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови. Заявником не оскаржено дії державного виконавця щодо реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 на прилюдних торгах, проведених 27 серпня 2019 року ДП «СЕТАМ», на виконання виконавчих листів, виданих на виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 25 жовтня 2011 року, тому правові підстави для визначення адреси для листування та реєстрації ОСОБА_1 ; надання ОСОБА_1 житла у м. Оріхів Запорізької області, на яке не може бути накладений арешт та яке не може бути продано будь-ким, у тому числі виконавчою службою; визначення розумних строків розгляду заяв та клопотань Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визначення порядку надання копій з відповідним засвідченням або фотографуванням, з неможливістю втручання до цих доказів зі сторони України та надання доступу після визначення порядку до усіх документів; визначення порядку ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, зобов`язання вести опис матеріалів виконавчих проваджень, нумерацію сторін та інше; надання акту продажу нерухомого майна відсутні.

У касаційній скарзі, поданій 15 червня 2020 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, та не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин, не дослідили у повному обсязі надані докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції отримано лише 06 червня 2020 року, на підтвердження чого надано докази.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернулася з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Крім того, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, з посиланням на тяжкий матеріальний стан та відсутність доходів. До касаційної скарги додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів № 29896 від 05 червня 2020 року.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статі 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суди установили, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2011 року позов ВАТ АБ «Укргазбанк»», правонаступником якого є ПАТ АК «Укргазбанк», задоволено. Стягнуто солідарно на користь ПАТ АК «Укргазбанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «КМК ОЙЛ ПЛЮС» та ТОВ «КМК ОЙЛ» заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня 2008 року в загальному розмірі 1 295 008,87 грн та судові витрати по 432,50 грн з кожного.

На виконання вказаного заочного рішення Дзержинським районним судом м. Харкова 25 жовтня 2011 року видано два виконавчих листа № 2-296/11, які були пред`явлені для примусового виконання до державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції у Запорізьській області.

Згідно відповіді Управління державної виконавчої служби у Запорізькій області Головного територіального управління юстиції за боржником зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказані обставини встановлені ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 23 березня 2020 року

Житловий будинок № 100 по вулиці Травневій (Першотравневій ) у м. Оріхів Запорізької області було реалізовано на прилюдних торгах, проведених 27 серпня 2019 року Державним підприємством «СЕТАМ».

29 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ДП «СЕТАМ» із заявою, в якій просив надати інформацію щодо проведених 27 серпня 2019 року прилюдних торгів.

На звернення ОСОБА_1 ДП «СЕТАМ» повідомило, що формування лоту № 368080 з реалізації цього майна відбулося в Системі реалізації майна на підставі заявки на реалізацію арештованого майна Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 46612351. Аукціон по лоту № 368080 (уцінено лот № 363680, уцінено лот № 359463) відбувся 27 серпня 2019 року. За результатами електронних торгів, проведених ДП «СЕТАМ», електронні торги визнані такими, що відбулися. Відповідно до вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, протокол проведення електронних торгів № 428218 розміщено на Веб-сайті setam.nеt.ua та направлено на адресу Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області. 30 серпня 2019 року до ДП «СЕТАМ» надійшло повідомлення Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 30 серпня 2019 року № 11593 про надходження 29 серпня 2019 року від переможця коштів за придбане на електронних торгах нерухоме майно у повному обсязі.

Згідно статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ним спільно з іншими особами (пункт 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Положення наведених норм свідчать про те, що державному виконавцю надані повноваження щодо виконання судових рішень про стягнення коштів, в тому числі і за рахунок звернення стягнення на житловий будинок чи квартиру.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтував тим, що продаж будинку АДРЕСА_1 здійснено без зняття його з реєстрації за вказаною адресою. У зв`язку з цим у нього виникли проблеми з реєстрацією місця проживання та направлення кореспонденції, про що він повідомляв Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в клопотанні від 16 липня 2019 року, в якому просив визначити адресу для листування.

Суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що відсутні правові підстави для визначення адреси для листування та реєстрації ОСОБА_1 ; надання ОСОБА_1 житла у м. Оріхів Запорізької області, на яке не може бути накладений арешт та яке не може бути продано будь-ким, у тому числі виконавчою службою; визначення розумних строків розгляду заяв та клопотань Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визначення порядку надання копій з відповідним засвідченням або фотографуванням, з неможливістю втручання до цих доказів зі сторони України та надання доступу після визначення порядку до усіх документів; визначення порядку ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, зобов`язання вести опис матеріалів виконавчих проваджень, нумерацію сторін та інше; надання акту продажу нерухомого майна, оскільки заявником не оскаржено дії державного виконавця щодо реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 на прилюдних торгах, проведених 27 серпня 2019 року ДП «СЕТАМ», на виконання виконавчих листів, виданих на виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 25 жовтня 2011 року.

Ураховуючи викладене, встановивши, що дії державного виконавця були вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих повноважень, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження» і ЦПК України. Правильність застосування судом норм права не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 25 травня 2020 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»» в особі Харківської філії Акціонерного банку «Укргазбанк».

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко