Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"30" липня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., прокурора Тешнер Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області, діючого в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2, діючий в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Зокрема, його було притягнуто до відповідальності за те, що він 07 березня 2019 року о 22-45 годині на узбережжі річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя, ловив рибу, використовуючи заборонене знаряддя лову сітку «павук». На момент виявлення порушення улов риби склав: піленгас у кількості 3 штук. Крім того, він 17 березня 2019 року о 23-30 годин з моста річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя, ловив рибу, використовуючи заборонене знаряддя лову сітку «павук». На момент виявлення порушення улов риби склав: піленгас у кількості 45 штук. , чим порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, заподіявши виловом риби істотну шкоду. Внаслідок незаконного добування водних біоресурсів, згідно такс затверджених постановою КМУ 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України» розмір заподіяних рибному господарству України збитків становить 32640,00 гривень.

У зв`язку із тим, що питання щодо відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої рибному господарству України, вирішено не було, просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду в розмірі 32640,00 гривень, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок Маріупольської міської ради Донецької області.

Прокурор позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Представник позивача Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області в судове засідання не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без їх присутності, заявлений позов підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 07 березня 2019 року о 22-45 годині ОСОБА_1 на узбережжі річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя, ловив рибу, використовуючи заборонене знаряддя лову сітку «павук». На момент виявлення порушення улов риби склав: піленгас у кількості 3 штук. Крім того, він же 17 березня 2019 року о 23-30 годин з моста річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя, ловив рибу, використовуючи заборонене знаряддя лову сітку «павук». На момент виявлення порушення улов риби склав: піленгас у кількості 45 штук. , чим порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, заподіявши виловом риби істотну шкоду.

Внаслідок незаконного добування водних біоресурсів, згідно такс затверджених постановою КМУ 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України» розмір заподіяних рибному господарству України збитків становить 32640,00 гривень.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Вищезазначені встановлені судом обставини за положеннями ст. 82 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено постанову в адміністративній справі, беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності.

Відповідно ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування(збирання)або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 спричинену його діями рибному господарству України шкоду у загальній сумі 32640,00 гривень.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у сумі 2102 гривень.

На підставі ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 69, 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 «Про тваринний світ», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області, діючого в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на рахунок Маріупольської міської ради (отримувач: Маріуп.УК/м.Маріуполь/24062100, , Казначейство України (ЕАП), р/р НОМЕР_2 , код платежу 24062100) в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби в сумі 32640,00 грн. (тридцять дві тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь прокуратури Донецької області на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , МФО 820172, банк Держказначейська служба України, м.Київ, ЄРДПОУ 25707002, отримувач: прокуратура Донецької області, суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко