Справа № 462/3155/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 3 червня 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді лікаря стоматолога-хірурга. З 1 серпня 2017 року по день звернення до суду заробітна плата не нараховується. Відсутність нарахувань підтверджується рішеннями Залізничного районного суду м.Львова про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 56322 грн. за період з вересня 2018 року по травень 2020 року з урахуванням 0,5 ставки.

Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи за данним позовом в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження по справі, відзив на позовну заяву не надав.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть у ній участь.

Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 5 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволений повністю: стягнуто з Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 13410грн. за період з серпня по грудень 2017 року. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 9 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволений повністю: стягнуто з Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 21456 грн. за період з січня по серпень 2018р.

Зазначеними рішеннями було встановлено, що ОСОБА_1 з 1.09.2016 року працює на посаді лікаря стоматолога-хірурга 3-ої комунальної стоматологічної поліклініки. Також рішенням встановлено, що відповідно штатного розпису на 2017 р. заробітна плата становить 26824 грн. (місячний фонд заробітної плати), 5 (кількість штатних посад), отже заробітна плата одного лікаря стоматолога-хірурга становить 5364грн., даний працівник працює на 0,5 ставки посади.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підтвердження своїх вимог, крім копій рішень суду, позивачем були надані також відомості, згідно до яких вбачається, що у Пенсійному фонді України відсутні індивідуальні відомості про застраховану особу з вересня 2017 року. З копії трудової книжки позивача ОСОБА_1 не вбачається відмітки про припинення трудових відносин з відповідачем.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що дійсно заробітна плата за спірний період позивачу не сплачувалась, виникла заборгованість. Заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2018 року по травень 2020 року підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі в сумі 56322 грн., виходячи з розрахунку: 5364 грн. х 21 міс. х0,5 ставки.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 12, 81, 89, 263- 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2018 року по травень 2020 року в розмірі 56322 грн.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах виплати за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова.

Суддя: Н.М.Румілова