Справа № 682/1212/20
Провадження № 2/682/571/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком,

в с т а н о в и в:

04.06.2020 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком.

В обґрунтування поданого позову вказує, що вона разом з старшою онукою ОСОБА_5 проживає в частині будинку за АДРЕСА_1 . В цій частині будинку крім позивача та двох онуків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , рахуються зареєстрованими син позивача - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 та її колишній чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_1 вказує, що її син (відповідач по справі) ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 проживають в Португалії з 2000 та 2018 року відповідно. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за рішенням суду розірвано, а останній не проживає у вказаному вище житлі. Позивач вказує, що відповідачі, будучи зареєстрованими в її частині будинку, в ній не проживають, не беруть участі в її утриманні, в оплаті комунальних послуг, їх майна та речей в цій квартирі немає. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду та просить усунути їй перешкоди в користуванні її власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування цим житлом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з викладених у ньому підстав. Додатково повідомила, що ОСОБА_4 добровільно знявся з реєстрації, а тому вимоги в цій частині не підтримує.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Заслухавши позивача, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить дог наступного висновку.

Судом встановлено, що свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08 серпня 2019 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті своє матері ОСОБА_7 42/100 (сорок дві сотих) частки у праві спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а. с . 4). Вказаний факт підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5).

Згідно даних довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, від 28.05.2020 №3474/26-19, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Славутської міської ради, за адресою: м. Славута, Хмельницька область, вул. Залізнична, буд. 11, зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (син), ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_6 (онука), ОСОБА_3 (донька), ОСОБА_4 (а.с. 6).

Як вбачається з акту квартального комітету № 1 від 01.06.2020 № 15, по АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживаються ОСОБА_2 з 2000 року, ОСОБА_3 з 2018 року, ОСОБА_4 з 2018 року (а.с. 7).

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розрізано (а.с. 8).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою позивачки вказала, що відповідачі більше року не проживають з позивачкою, участі в утриманні будинку не приймають.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з п.п.1,2,5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні акту квартального комітету та показань свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у вказаному буднику з 2000 року та 2018 року відповідно.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі більше року відсутні за вказаною адресою, житлом не цікавляться, участі в утриманні будинку не приймають, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом із тим, в частині вимог до відповідача ОСОБА_4 позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач добровільно знявся із реєстрації, про що зазначила позивач.

Питання про стягнення судового збору вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України суд, ст. 72 ЖК УРСР, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 141, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користування та розпорядженні належною ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) частиною будинку АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ), такими, що втратили право користування цим житлом, частиною будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.