Справа № 310/5415/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Морока С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому зазначила, що 30.07.2012 року на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 801/4684/2012 був розірваний шлюб між нею та відповідачем.

Від даного шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується на підставі копії свідоцтва про його народження від 09.11.2005 року, серія НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати (і проживає на даний час) разом із позивачем. На даний момент позивач разом із дитинок: мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.06.2019 року, вих. № 9224 підтверджується той факт, що дитина зареєстрована разом з позивачем та відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.03.2009 року по цивільні справі № 2-2196/09 було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 400,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 12.01.2009 року та до досягнення дитиною повноліття, (копія рішення суду від 03.03.2009 року та виконавчого листа від 30.03.2009 року додаються).

Позивачем за період з 12.02.2018 року по 28.05. 2019 року були отримані три розрахунки заборгованості боржника по сплаті аліментів, видані державними виконавцями Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, згідно яких підтверджується той факт, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх дитини, а саме наступні розрахунки:

Розрахунок від 12.02.2018 року № 6570 (держ. виконавець ОСОБА_6 ), згідно якого розмір заборгованості розрахований з 12.01.2009 року по січень місяць 2018 року, сума заборгованості з урахуванням індексації та добровільно сплачених відповідачем коштів становить 29735,77 грн.;

Розрахунок від 10.10.2018 року № 42617 (держ. виконавець ОСОБА_7 ), згідно якого розмір заборгованості розрахований за період з лютого 2018 року по вересень 2018 року, сума заборгованості з урахуванням індексації та добровільно сплачених відповідачем коштів становить 34359,37 грн.;

Розрахунок від 12.06.2019 року № 42317 (держ. виконавець ОСОБА_7 ), згідно якого розмір заборгованості розрахований за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року, сума заборгованості з урахуванням індексації та добровільно сплачених відповідачем коштів становить 32759,37грн.;

На підставі ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (частина перша даної статті викладена в редакції, що діяла період виникнення заборгованості, а саме в період з 2009 року по 07.07.2017 року включно).

Варто зауважити, що з 08.07.2017 року ч.1 ст. 196 СК України діє в новій редакції викладеній згідно Закону № 2037-УІІІ від 17.05.2017, на підставі якої передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішення суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, які обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до усталеної судової практики (яка діяла до 25.04.2018 року, зокрема згідно постанови Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15), з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Однак, 25.04.2018 року за наслідками розгляду справи № 572/1762/15-ц, Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (правовідносинах, що регулюють порядок обчислення неустойки по аліментах), викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах, прийнявши нову постанову, в якій був обґрунтований порядок нарахування неустойки та визначена формула для її нарахування.

Свою позицію з даного приводу Верховний Суд обґрунтував виходячи із наступного.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочені платежів та визначивши її загальну суму».

Таким чином, приймаючи до уваги висновки Верховного Суду України, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини був розрахований позивачем за загальний період виникнення даної заборгованості з 12.01.2009 року по 08.07.2019 року (дату подання позовної заяви), з якого розмір неустойки за період: з 12.01.2009 року по квітень 2018 року включно був розрахований за формулою визначеною в постанові ВСУ від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 (Розрахунок № 1, розмір пені становить 12911,70 гри.); з травня 2018 року по 08.07.2019 року (день складення розрахунку) був розрахований за формулою, визначеною в постанові ВС від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц (Розрахунок № 2, розмір пені становить 4880,67 грн.).

В силу положень п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач підтверджує, що нею не подан іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч.2 ст. 134 ЦПК України закріплено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодував відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Приймаючи до уваги той факт, що позивач звільнена від сплати судового збору, а також те, що будь-яких інших витрат у зв`язку із розглядом даної справи вона не понесла та не очікує понести, тому саме з цих підстав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат нею до суду не надається.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги по суті визнала. Просила суд врахувати, що на час розгляду справи в судовому засіданні відповідач почав погашати заборгованість по аліментам, на яку позивачем нарахована пеня.

Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 30.07.2012 р.

За рішенням Бердянського міськрайонного суду від 03.03.2009 р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 грн. щомісячно.

Розрахунок від 12.02.2018 року № 6570 (держ. виконавець ОСОБА_6 ), згідно якого розмір заборгованості розрахований з 12.01.2009 року по січень місяць 2018 року, сума заборгованості з урахуванням індексації та добровільно сплачені відповідачем коштів становить 29735,77 грн.;

Розрахунок від 10.10.2018 року № 42617 (держ. виконавець ОСОБА_7 ), згідні якого розмір заборгованості розрахований за період з лютого 2018 року по вересень 2019 року, сума заборгованості з урахуванням індексації та добровільно сплачених відповідачем коштів становить 34359,37 грн.;

Розрахунок від 12.06.2019 року № 42317 (держ. виконавець ОСОБА_7 ), згідно якого розмір заборгованості розрахований за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року, сума заборгованості з урахуванням індексації та добровільно сплачених відповідачем коштів становить 32759,37грн.;

Відповідно Цивільно-процесуальному кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За змістом ст.ст.141,180 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено ст.196 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Згідно за статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, на виконання ч.4 ст.263 СК України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, необхідно з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Така правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (№ 14-37цс18), від 15 серпня 2018 року у справі № 761/26953/15-ц, враховується судом при розгляді справи.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача, оскільки позивача відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню витрати судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.180,196 СК України, ст.ст. 12,13,19,76-83,141,206,263-268, 280-285 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 12.01.2009 року до 08.07.2019 року в розмірі 17792,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню витрати судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення буде складено 29.07.2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного

суду Запорізької області С. М. Морока