Постанова

Іменем України

15 липня 2020 року

м. Київ

справа № 370/2743/14-ц

провадження № 61-40560св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - заступник прокурора Київської області в інтересах держави

в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Макарівське лісове господарство»,

відповідачі: Макарівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на постанову Апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Кашперської Т. Ц., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року заступник прокурора Київської області звернувся до суду з позовом до Макарівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про визнання недійсними розпоряджень районної державної адміністрації, державних актів на право власності на землю, витребування землі на користь держави.

Позовна заява мотивована тим, що перевіркою, проведеною Прокуратурою Київської області, встановлено, що розпорядженнями голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 16 липня 2008 року надано дозволи на розробку технічної документації щодо земельних ділянок для безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , для ведення особистого селянського господарства.

Надалі розпорядженням голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 30 липня 2008 року вищезазначеним громадянам передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарського, загальною площею 8,0585 га. На підставі вказаного розпорядження видано державні акти на право власності

на земельні ділянки. 28 липня 2009 року ОСОБА_17 продала свою земельну ділянку ОСОБА_14

28 серпня 2009 року ОСОБА_18 продав свою земельну ділянку ОСОБА_15 , а 07 листопада 2009 року ОСОБА_19 продала свою земельну ділянку ОСОБА_16 . Вказані земельні ділянки на момент їх відчуження відносилися до земель лісогосподарського призначення та перебували

у постійному користування ДП «Макарівське лісове господарство»

Зазначав, що згідно із пунктом 5 статті 27 ЛК України та частини дев`ятої статті 149 ЗК України передача у власність та надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більш як 1 га, що перебувають у державній власності, та вилучення таких земельних ділянок з постійного користування відноситься

до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Ураховуючи зазначене, заступник прокурора Київської області просив суд:

- визнати недійсними розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації від 16 липня 2008 року № 2668, 2669 «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо земельних ділянок для безоплатної передачі в приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства в межах Фасівської сільської ради»,

- визнати недійсним розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації від 30 липня 2008 № 2909 «Про передачу у власність земельних ділянок 16-ом громадянам України для ведення особистого селянського господарства в межах Фасівської сільської ради»,

- визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, зокрема:

державний акт серії ЯЖ № 657039 на право власності ОСОБА_17

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:021:0011, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 ;

державний акт серії ЯЖ № 657038 на право власності ОСОБА_18

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:021:0010, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_15 ;

державний акт серії ЯЖ № 657046 на право власності ОСОБА_1

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0031, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657049 на право власності ОСОБА_2

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0034, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657051 на право власності ОСОБА_3

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0036, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657044 на право власності ОСОБА_4

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0029, загальною площею 0,7277 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 674953 на право власності ОСОБА_5

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0038, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 674952 на право власності ОСОБА_6

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0037, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657043 на право власності ОСОБА_7

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:021:0015, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657042 на право власності ОСОБА_8

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:021:0014, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657041 на право власності ОСОБА_9

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:021:0013, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЛ № 041432 на право власності ОСОБА_16

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:021:0012, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657050 на право власності ОСОБА_10

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0035, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657048 на право власності ОСОБА_11

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0033, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657047 на право власності ОСОБА_12

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0032, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт серії ЯЖ № 657045 на право власності ОСОБА_13

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:023:0030, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

- витребувати із незаконного володіння на користь держави, в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Макарівське лісове господарство» спірні земельні ділянки у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;

- визнати за державою в особі Кабінету Міністрів України право власності,

а за ДП «Макарівське лісове господарство» право користування на земельні ділянки, загальною площею 8,0585 га (кадастрові номери земельних ділянок :02:021:0011, :02:021:0010, :02:023:0031, :02:023:0034, :02:023:0036, :02:023:0029, :02:023:0038, :02:023:0037, :02:021:0015, :02:021:0014, :02:021:0013, :02:021:0012, :02:023:0035, :02:023:0033, :02:023:0032, :02:023:0030), що розташовані

на території Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, загальною ринковою вартістю 2 186 964 грн.

Короткий зміст судових рішень

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області

від 12 лютого 2015 року у складі судді Оберемка В. О. позов заступника прокурора Київської області задоволено.

Визнано недійсними розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 16 липня 2008 року № 2668, 2669 «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо земельних ділянок для безоплатної передачі в приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства

в межах Фасівської сільської ради».

Визнано недійсним розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 30 липня 2008 № 2909 «Про передачу у власність земельних ділянок 16-ом громадянам України для ведення особистого селянського господарства в межах Фасівської сільської ради».

Визнано недійсними: державний акт на право власності ОСОБА_17

на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_14 ; державний акт на право власності

ОСОБА_18 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області,

з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_21 ; державний акт на право власності ОСОБА_1 , на земельну ділянку загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства

в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності

ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, загальною площею 0,7277 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт

на право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства

в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності

ОСОБА_16 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт

на право власності ОСОБА_22 на земельну ділянку загальною площею

0,5000 га для ведення особистого селянського господарства

в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності

ОСОБА_12 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області; державний акт на право власності ОСОБА_13 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Витребувано з незаконного володіння на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Макарівське лісове господарство» спірні земельні ділянки у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Визнано за державою в особі Кабінету Міністрів України право власності та за ДП «Макарівське лісове господарство» право користування на земельні ділянки загальною площею 8,0585 га, що розташовані на території Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, загальною ринковою вартістю 2 186 964 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірні земельні ділянки на момент їх відведення відповідачам відносились до земель лісогосподарського призначення та перебували у постійному користуванні ДП «Макарівське лісове господарство». При цьому Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, а також

ДП «Макарівське лісове господарство» погодження про можливість вилучення та зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення, загальною площею 8,0585 га, для передачі їх у власність відповідачам не надавались.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності не пропущено, оскільки приписами пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України встановлено, що на вимогу власника або іншої особи визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність

не поширюється.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 20 грудня 2011 року «Про внесення змін

до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» передбачено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом, яким пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України виключено, особа має право звернутися до суду з позовом, зокрема, про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Тобто строк позовної давності не пропущено.

Справа апеляційним судом розглядалася неодноразово.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області

від 12 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Київської області

в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Макарівське лісове господарство».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 15 червня 2016 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 та ОСОБА_16 задоволено частково.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області

від 12 лютого 2015 року скасовано в частині задоволення вимог щодо визнання за державою в особі Кабінету Міністрів України права власності

та за ДП «Макарівське лісове господарство» право користування на земельні ділянки загальною площею 8,0585 га, що розташовані на території Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання за державою в особі Кабінету Міністрів України права власності та за ДП «Макарівське лісове господарство» права користування на земельні ділянки загальною площею 8,0585 га, що розташовані на території Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, загальною ринковою вартістю

2 186 964 грн, відмовлено.

В іншій частині заочне рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 задоволено частково.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області

від 12 лютого 2015 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спірні земельні ділянки були видані на підставі незаконних розпоряджень голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області, а отже, вони незаконно вибули із власності держави, тому позовні вимоги першого

заступника прокурора Київської області обґрунтовані, за винятком позовних вимог щодо витребування майна та визнання права власності

за державою і користування - за вказаним підприємством на земельні

ділянки з кадастровими номерами 0:02:021:0013, 0:02:021:0014. Власником земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:021:0013, яка належала ОСОБА_9 ,

є ОСОБА_23 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна

з прилюдних торгів, серія та номер 3492, від 14 грудня 2012 року,

а власником земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:021:0014, яка належала ОСОБА_8 , є ОСОБА_24 ,

на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 1114, від 10 вересня 2014 року.

Заступник прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Макарівське лісове господарство» звернувся до суду із названими вимогами 07 листопада 2014 року, тобто після набуття права власності на майно ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . При цьому, до нових власників спірних земельних ділянок позовних вимог не заявлено, тому позовні вимоги в цій частині не обґрунтовані.

Проте прокурором пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у справі, що в силу вимог частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, перший заступник прокурора Київської області, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 17 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 липня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував того, що відповідно до вимог статей 56, 57, 84 ЗК України та статті 17 ЛК України громадяни та юридичні особи набувають право власності виключно на замкнені ділянки лісового фонду, тобто на такі, які відокремлені природними (болотами, водоймами тощо) розривами. Всі інші землі лісогосподарського призначення, які перебувають у державній власності,

не підлягають передачі у приватну власність та можуть перебувати

у користуванні лише спеціалізованих підприємств, установ та організацій.

Також суд апеляційної інстанції безпідставно задовольнив заяву

ОСОБА_3 та застосував позовну давність, оскільки така заява судом першої інстанції не розглядалась.

Крім того, зазначає, що постанова апеляційного суду не містить обґрунтувань, на підставі яких доказів встановлено обставини щодо обізнаності Кабінету Міністрів України як позивача у справі про наявність порушення вимог земельного та лісового законодавства під час передачі спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення у власність громадянам.

Посилається на висновки Верховного Суду України щодо застосування позовної давності, викладені у постанові від 22 квітня 2015 року у справі

№ 6-48цс15.

Зазначає, що застосування позовної давності до віндикаційного позову призводить до правової невизначеності.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду відзив

на касаційну скаргу, у якому зазначає, що касаційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Вважає, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним

та обґрунтованим.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до державного акта серії І-КВ № 002964 на право постійного користування землею ДП «Макарівське лісове господарство» надано

у постійне користування земельну ділянку площею 310,480 га, в межах згідно з планом землекористування, для ведення лісового господарства,

на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації

від 01 березня 2005 року № 131 (а.с. 28, 29, 34, 35, 39-42 т. 1 ).

Розпорядженнями голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 16 липня 2008 року № 2668, 2669 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надано дозволи на розробку технічної документації щодо земельних ділянок для безоплатної передачі в приватну власність для ведення особистого селянського господарства в межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, загальною площею 8,0585 га.

Розпорядженням голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 30 липня 2008 року № 2909 вищевказаним громадянам передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах Фасівської сільської ради загальною площею

8,0585 га.

На підставі зазначеного розпорядження управлінням Держкомзему

у Макарівському районі Київської області зареєстровано та видано:

державний акт на право власності ОСОБА_25 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_18 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, загальною площею 0,7277 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_26 на земельну ділянку, загальною площею 0,4718 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_11 на земельну ділянку загальною площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_12 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області;

державний акт на право власності ОСОБА_13 на земельну ділянку, загальною площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області.

ОСОБА_17 на підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 2009 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,4718 га ОСОБА_14 , про що, на державному акті зроблена відповідна відмітка про перехід права власності до покупця.

ОСОБА_18 на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня

2009 року відчужив свою земельну ділянку площею 0,4718 га

ОСОБА_15 , про що на державному акті зроблена відповідна відмітка про перехід права власності до покупця.

ОСОБА_19 на підставі договору купівлі-продажу від 07 листопада

2009 року відчужила свою земельну ділянку площею 0,4718 га

ОСОБА_16 .

На підставі зазначеного вище договору ОСОБА_16 06 жовтня

2010 року отримала новий державний акт на право власності на земельну ділянку.

22 березня 2018 року під час розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 звернувся із заявою про застосування позовної давності (а.с. 38-40 т. 2; а.с. 61-64 т. 3).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга першого заступника прокурора Київської області підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що відповідно до державного акта серії І-КВ

№ 002964 на право постійного користування землею ДП «Макарівське лісове господарство» надано у постійне користування земельну ділянку площею 310,480 га, в межах згідно з планом землекористування для ведення лісового господарства на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 01 березня 2005 року № 131 (а.с. 28, 29, 34, 35, 39-42, т. 1).

Апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації

від 16 та 30 липня 2008 року № 2668, 2669, 2909 щодо надання дозволу

на розробку технічної документації та передачі спірних земельних ділянок

у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 видані незаконно, оскільки спірні земельні ділянки відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення

та вибули без погодження у встановленому порядку на їх вилучення

із власності держави та із постійного користування ДП «Макарівське лісове господарство».

Визнаючи позов обґрунтованим, оскільки земельні ділянки відведені відповідачам з порушенням вимог ЗК України та ЛК України,

та відмовляючи у його задоволенні у зв`язку з пропуcком строку позовної давності, апеляційний суд не звернув уваги на такі обставини.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє

у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

За частиною другою статті 3 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, у випадках, встановлених законом,

до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови

в позові.

22 березня 2018 року під час розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 звернувся із заявою про застосування позовної давності (а.с. 38-40 т. 2; а.с. 61-64 т. 3).

Виходячи зі змісту статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так

і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом

в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені

в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року

у справі № 362/44/17 (провадження № 14-183цс18) зроблено висновок про те, що якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор

від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У постанові від 20 червня 2018 року у справі

№ 697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави. Вказаний висновок Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати: позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів».

Отже, суди повинні були з`ясувати, з якого моменту у прокурора виникло право на звернення до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Макарівське лісове господарство» з вищезазначеним позовом. Це право пов`язане з моментом, коли саме повноважному органу, а саме Кабінету Міністрів України, право якого порушене, стало відомо чи могло стати відомо про таке порушення.

Ураховуючи те, що прокурор пред`явив позов в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Макарівське лісове господарство», апеляційний суд не перевірив, коли саме зазначений орган довідався або міг довідатися про порушення його права. Оскільки держава зобов`язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинно ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Апеляційний суд на зазначені положення закону уваги не звернув,

а вирішуючи спір, послався на те, що державі в особі Кабінету Міністрів України та утвореним ним органам, які мали повноваження щодо розпорядження землями державної власності та контролю за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України, було і могло бути відомо про порушення права власності держави на землю з часу вчинення цього порушення.

Заступником прокурора Київської області пред`явлено позов в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Макарівське лісове господарство», 07 листопада 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, сплив якого почався з часу видачі зазначеним особам державних актів на право власності на земельні ділянки та державної реєстрації їхнього права власності - 11 серпня 2008 року.

Водночас, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не містить висновків чи встановлених обставин з посиланням на відповідні докази,

які б свідчили про поінформованість Кабінету Міністрів України

чи ДП «Макарівське лісове господарство» про видання оскаржуваних розпоряджень чи державних актів на право власності на спірні земельні ділянки фізичним особам з того моменту, який суд визначив початком перебігу строку позовної давності, а саме 16 та 30 липня 2008 року, тобто дати прийняття оскаржуваних розпоряджень.

У відкритому доступі станом на 16 та 30 липня 2008 року інформація про дійсне розташування спірних земельних ділянок, їх нових власників

та підстав отримання новими власниками речових прав була відсутня.

Отже, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про сплив позовної давності.

Крім того, у разі, якщо позивач заявив декілька позовних вимог, то питання застосування позовної давності, початку її перебігу та спливу має вирішуватися щодо кожної позовної вимоги окремо.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 372/1988/15-ц (провадження № 14-172цс18).

З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлено, а суд касаційної інстанції

у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, то апеляційному суду при новому розгляді справи слід перевірити вищенаведені обставини.

Отже, судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню

з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк