Справа № 629/478/19
Номер провадження 2/629/939/20
23.07.2020 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді-Мицик С.А., при секретарі судових засідань- Заводяній О.Ю., за участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог зазначила, що вона вимушена була взяти кредит у банку, оскільки її помешкання було пошкоджено внаслідок пожежі та детонації бойоприпасів на військовому складі та у зв`язку з тим, що органи державної влади надали їй мізерну суму у відшкодування спричиненої шкоди, для придбання і встановлення розбитих вікон вона позичила грошові кошти у банку. Пояснила, що свої зобов`язання перед банком вона виконувала, сплачуючи періодичні платежі за кредитом. Але протягом тривалого часу всі кошти, які вона перераховує, банк спрямовує на проценти та неустойку. Зазначила, що наразі вона у скрутному матеріальному становищі і не має коштів навіть сплачувати комунальні послуги та придбати предмети першої необхідності, тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 11.03.2011 року ОСОБА_1 заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.8-9). З тексту заяви вбачається, що відповідачка виявила бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», з встановленням платіжного ліміту. Своїм підписом відповідачка погодилася з тим, що дана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг для АТ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частини договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг, у позичальника отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5 Умов та правил надання банківських послуг).
За умовами вказаного вище договору ОСОБА_1 отримала кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 КонституціїУкраїни щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.
Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 6987,24 грн. задоволенню не підлягають.
В довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачені штраф за прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань більше ніж на 30 днів за обов`язковим платежем по картці 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії.
З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню штраф в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 570,69 грн. (процентна складова).
Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 5497,30 грн., з яких заборгованість по відсоткам 4426,61 грн., штрафи: фіксована частина 500,00 грн., процентна складова 570,69 грн.
Керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 610-612, 625,1050,1054 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.А. Мицик