Справа № 136/620/20
провадження № 2/136/165/20
РІШЕННЯ

іменем України

"15" липня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача обґрунтовуючи підставність позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за законом. Позивач, будучи рідним сином спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняв, утім реалізувати свої спадкові права на майно, що увійшло до складу спадкової маси у вигляді земельної ділянки, площею 3,5496 га, яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, та яку спадкодавець прийняла після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки проживала з ним однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, позивач позбавлений можливості за відсутності документів, що підтверджують належність спадкодавця до кола спадкоємців четвертої черги спадкування, а також відсутності правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцеві, оскільки ОСОБА_2 , прийнявши спадщину так і не оформила своїх спадкових прав, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд встановити юридичний факт, від якого залежать його майнові права, а також визнати за ним право власності на майно, що увійшло до складу спадкової маси.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідачем не було надано, утім сільським головою надано заяву про визнання позову, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради.

Ухвалою суду від 30.04.2020 за клопотанням позивача витребовувались матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, останній надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримав.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 встановлено, що спадщина після її смерті відкрилась як за заповітом (вчинено ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я позивача - сина ОСОБА_1 ) так і за законом. Позивач спадщину за заповітом прийняв та нотаріусом було видано нотаріальні акти.

Факт родинних відносин спадкодавця із позивачем підтверджено свідоцтвом про народження (спадкова справа а.с.8).

Факт прийняття спадщини підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування від 20.06.2020 за №02-22/203 (а.с.13), відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні, отож позивач є єдиним спадкоємцем також і за законом після смерті матері, який спадщину прийняв, отож вона йому належить з часу відкриття спадщини.

Із довідок виданих виконавчим комітетом Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с.12-18) встановлено, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю як чоловік та дружина з ОСОБА_3 з 22.01.1980 та були зареєстровані в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні.

Правилами ст.1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7).

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю у незареєстрованому шлюбі як чоловік та дружина не менше п`яти років, вони не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі, отож ОСОБА_2 увійшла до четвертої черги спадкування за законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині встановлення юридичного факту є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 3,5496 га, що розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №174938 виданого 10.07.2003. Згідно витягу із технічної документації (а.с.11) вартість земельної ділянки 138204, 99 грн.

Із довідок виданих виконавчим комітетом Славнянської сільської ради Липовецького району (а.с.12-17) слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_1 , проживали як чоловік та дружина, інших осіб не було.

Судом встановлено, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заведена за відомостями нотаріальних установ.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадщину прийняла ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом, від спадщини в установленому законом порядку не відмовилась, отож вона їй належить з моменту відкриття.

Також доведено було в судовому засіданні, що позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв, що дає підстави стверджувати, що спадщина, яку прийняла спадкодавець ОСОБА_2 прийнята позивачем, отож вона йому належить.

Судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серія ВН №174938 виданий 10.07.2003 втрачено, що унеможливлює реалізацію спадкових прав позивачем у нотаріальному порядку на вказане майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Згідно положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: с. Славна, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22540, ЄДРПОУ - 04329168) про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім`єю не менше п`яти років із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 3,5496 га, що розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серія ВН №174938 виданим 10.07.2003, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко