Справа № 127/5416/20
Провадження № 2/127/875/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.

Позов мотивований тим, що між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_2 . Розірвання шлюбу відбулось за ініціативи позивача і 10.12.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято відповідне рішення. Позивач не працює, має інвалідність І групи, підгрупи « ОСОБА_3 » по зору з дитинства, згідно з довідкою до акту огляду МСЕК, серія НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_1 потребує постійної сторонньої допомоги. Позивач вказує на те, що вона отримує пенсію по інвалідності, інших доходів не має, потребує лікування, колишній чоловік відмовляється добровільно надавати допомогу, хоча має таку можливість, працює та отримує заробітну плату, не має на утриманні інших осіб. Просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на докази, які зазначені у відзиві, де вказано, що шлюб між сторонами розірвано 10.12.2019 за ініціативи позивача та у відсутність відповідача, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Доказом своєї непрацездатності позивач надає довідку МСЕК, де зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, тобто вимога про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини подана всупереч вимогам ч. 2 ст. 76 СК України, оскільки позивач не набула інвалідність в період шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а є особою з інвалідністю з дитинства. Також посилання позивача на відсутність у неї доходу, крім пенсії по інвалідності спростовується виконавчим листом від 04.08.2016 року, в якому зазначено, що на користь ОСОБА_1 (позивач) стягнуто з Кредитної спілки «Злагода» 175 371,72 грн. суму строкового внеску залученого на депозитний рахунок. Позивач також має у ПАТ КБ «Приватбанк» вклад, який згідно з договором від 28.04.2016 складає 4516,99 доларів США. Разом з тим, позивачем надано суду недостовірну інформацію про те, що у відповідача не має на утриманні інших осіб, однак відповідач все ж таки має зобов`язання по сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 01.10.2019 року, на період навчання сина у Вінницькому національному технічному університеті, та не більше ніж до досягнення сином 23-х років. Даний позов подано позивачем ОСОБА_4 . Також в судовому засіданні, яке відбулось 26.06.2020 позивач підтвердила що вона має вади зору ще із шкільного віку з 2 класу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з довідкою МСЕК серія 10 ААВ, виданої 21.08.2013 ОСОБА_1 встановлено інвалідність І групи, підгрупи « ОСОБА_3 » по зору з дитинства.

Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області відповідач сплачує аліменти на утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 01.10.2019 року, на період навчання сина у Вінницькому національному технічному університеті, та не більше ніж до досягнення сином 23-х років, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №127/27083/19, виданим 19.02.2020.

25.06.2020 відповідачем ОСОБА_4 була погашена заборгованість по сплаті аліментів, тобто на рахунок позивача надійшли кошти в загальній сумі 21506,00 грн. за період з 01.10.2019 р. по 31.05.2020 р., що в місяць складає 2668,25 грн. на утримання сина, що підтверджується довідкою Центрального відділу ДВС про відсутність заборгованості від 25.06.2020 №82299/15.26-25/7.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків №2702/50-08-02-13/м від 25.06.2020 відносно ОСОБА_1 за період 4 кварталу 2019 по 1 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.06.2020 ОСОБА_1 не має у своїй власності нерухомого майна.

Згідно з первинним прийомом кардіолога відповідач має діагноз: ІХС. Дифузний кардіосклероз, пролапс мітрального клапана І ст. без регургітації.

За виконавчим листом від 04.08.2016 на користь ОСОБА_1 стягнуто з КС «Злагода» 175 371,72 грн. суму строкового внеску залученого на депозитний рахунок. Постановою державного виконавця цей виконавчий лист повернуто стягувачу, що не позбавляє її права пред`явити його до виконання повторно.

Позивач ОСОБА_4 має заощадження, що підтверджено депозитним договором з ПАТ КБ «Приватбанк» № SAMDNWFD700 від 28.04.2015, сума вкладу складає 4516,99 доларів США.

Враховуючи викладене, надані відповідачем докази підтверджують те, що позивач має вагомий дохід, який забезпечує її матеріальне становище.

За положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Таким чином, позов про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини поданий всупереч вимогам ч. 2 ст. 76 СК України, оскільки позивач не набула інвалідність в період шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а є особою з інвалідністю по зору з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК, серія 10 НОМЕР_2 підгрупи «Б».

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави дійти висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17.

Позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а відтак суд дійшов до переконання про те, що її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ч. 4 ст. 75, ч. 2 ст. 76 СК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.07.2020 р.

Відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя