Справа № 487/4257/20
Провадження № 2/487/1918/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020 року місто Миколаїв

Cуддя Заводського районного суду м. Миколаєва Темнікова А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, номер кузова НОМЕР_2 , укладений за участю продавця ОСОБА_2 .

Провадження у справі не відкрито через виконання вимог п. 6 ст. 187 ЦПК України.

Одночасно з пред`явленням позову, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії, пов`язані з відчуженням транспортного засобу автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, номер кузова НОМЕР_2 (раніше відомий реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Подана заява обґрунтована тим що, рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2018 року у справі №487/3004/18 задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 01.04.2016 року в розмірі 5781564,00 гривень. Крім того в провадження Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває справа №487/6969/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути заборгованість за договором підряду від 01.01.2010 року на будівництво котеджу в споруджуваному житловому комплексі, що складається з чотирьох котеджів, та заборгованість за договором підряду від 01.01.2011 року на будівництво котеджу в споруджуваному житловому комплексі, що складається з чотирьох котеджів, загальною сумою 9523554,08 гривень. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.04.2019 року у справі №487/6969/18 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №1242/2018/990361 транспортного засобу від 2018 року. Згідно договору купівлі-продажу 1242/2018/990361 транспортного засобу, вартість даного автомобіля становить 399168,00 гривень. За таких обставин ОСОБА_1 мав виправдні очікування стосовно виконання ОСОБА_2 зобов`язань щодо повернення йому боргу за рішенням суду, і виконання такого рішення забезпечено арештом належного відповідачу транспортного засобу. На даний час позивач ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_2 укладено фіктивний договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, номер кузова НОМЕР_2 з третьою особою, з метою ухилення виконання від виконання зобов`язань з повернення боргу на користь ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо визнання недійсним договору купівлі продажу автомобілю Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , укладеного за участю продавця ОСОБА_2 .

Порушуючи питання про забезпечення позову, позивача вказав, що ОСОБА_2 укладено фіктивний договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, номер кузова НОМЕР_2 з третьою особою, з метою ухилення виконання від виконання зобов`язань з повернення боргу на користь ОСОБА_1 .

Викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

На підставі викладеного, враховуючи розмір та характер позовних вимог, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, суд вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову, про які просить позивач, що гарантуватиме реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії, пов`язані з відчуженням транспортного засобу автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, номер кузова НОМЕР_2 (раніше відомий реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Даний спосіб забезпечення позову відповідає заявленим вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Керуючись ст.149-153, 157, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, номер кузова НОМЕР_2 (раніше відомий реєстраційний номер НОМЕР_1 ), заборонивши його відчуження.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, а сторонам - до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Роз`яснити, що згідно п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Суддя А.О. Темнікова