КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Справа №363/756/20 Головуючий у І інстанції Баличева М.Б.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

21 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, визнання договорів дарування недійсними та витребування майна у добросовісного набувача,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала 02 липня 2020 року апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Разом з тим, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, враховуючи наступне.

Статтею 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Так, відповідно до ст. 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення, яка не може бути самостійним предметом оскарження у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства, так як окремо від рішення може бути оскаржена лише ухвала суду першої інстанції про зустрічне забезпечення, про зміну зустрічного забезпечення чи про скасування зустрічного забезпечення. Заперечення на таку апеляційну скаргу можуть бути подані лише під час апеляційного оскарження рішення суду.

Отже, встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 13 червня 2018 року у справі №522/14750/16-ц.

Таким чином, право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Так, у відповідності до ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, визнання договорів дарування недійсними та витребування майна у добросовісного набувача повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб