Справа № 509/1067/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Е.С.,

при секретарі Мочернюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 транспортного страхового бюро України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018р. до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою (а.с.2-6), яка у подальшому була уточнена (а.с.122-127), звернувся законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 її мати ОСОБА_4 .. Після досягнення позивачкою повноліття її інтереси став представляти адвокат Батурін С.Є. (.а.с.72,73).

У позовної заяві позивачка вказала, що 10.08.2017р. приблизно о пів третьої годині ночі, відповідач ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 520» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку ЖМ «Мариїнський» по вул. Мариїнської, в с. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області порушив п. 2.3(б) та п.12.1 Правил дорожнього руху, перевищив встановлену швидкість руху, не справився з керуванням транспортнім засобом та допустив зіткнення з деревами в наслідок чого вона - ОСОБА_1 , яка знаходилася у автомобілі як пасажир, отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Автомобіль, яким керував відповідач ОСОБА_2 не був застрахований, а тому в якості співвідповідача ОСОБА_1 просила притягнути Моторне транспортне страхове бюро України.

За таких обставин позивачка остаточно просила суд стягнути на свою користь: з Моторного транспортного страхового бюро України витрати на своє лікування за період з 10.08.2017р. по 23.03.2020р. в розмірі 100184,00 грн та компенсацію за втрату працездатності (інвалідність) в розмірі 57600,00 грн; а з ОСОБА_2 за період з 10.08.2017р. і по день подання 23.03.2020р. уточненої позовної заяви за спеціальний медичний догляд 123785,40 грн, починаючи з квітня 2020р. і до дня одужання позивачки щомісячну компенсацію за спеціальний медичний догляд в розмірі мінімальної заробітної плати у 2020 році у сумі 4723,00 гривень, а у разі не одужання з 1 січня кожного наступного року стягувати з нього щомісячно у розмірі однієї заробітної плати встановленої законодавством на поточний рік до дня її одужання; за період з 10.08.2017р. і по день подання 23.03.2020р. уточненої позовної заяви за постійний сторонній догляд 61892,50 грн; починаючи з квітня 2020р. і до дня одужання позивачки стягувати з відповідача щомісячну компенсацію за постійний сторонній догляд в розмірі 1/2 частини мінімальної заробітної плати у 2020 році у сумі 2361,50 грн, а у разі не одужання з 1 січня кожного наступного року стягувати з нього щомісячно у розмірі 1/2 частини заробітної плати встановленої законодавством на поточний рік до дня її одужання; за період з 10.08.2017р. і по день подання 23.03.2020р. уточненої позовної заяви стягнути з відповідача за побутове обслуговування 30946,35 грн; починаючи з квітня 2020р. і до дня одужання позивачки стягувати з відповідача щомісячну компенсацію за побутове обслуговування в розмірі 1/4 частини мінімальної заробітної плати у 2020 році у сумі 1180,75 грн, а у разі не одужання з 1 січня кожного наступного року стягувати з нього щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітної плати встановленої законодавством на поточний рік до дня її одужання. Крім того позивачка просила стягнути з відповідача на її на користь 500 000,00 гривен моральної шкоди.

Представник МТСБУ 03.04.2019р. (а.54-56) подав відзив на позовну та уточнену позовну заяву у якої позовні вимоги не визнав повністю та наголосив, що вони не можуть бути задоволені за таких міркувань:

- оскільки шкода повинна бути відшкодована винною особою, то потерпілий повинний надати докази, що саме МТСБУ завдало шкоду позивачці;

- водій, який винний у скоєнні ДТП повинний у 3-денний строк повідомити про ДТП страховика з яким укладений договір обов`язкового страхування, а у випадку передбаченому ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і МТСБУ, чого зроблено не було, а тому відшкодування шкоди повинен здійснити особа яка завдала шкоди;

- так як потерпіла ОСОБА_1 та її законний представник ОСОБА_4 у 30-денний строк після ДТП не звернулися до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, то МТСБУ не має правових підстав для прийняття рішення, щодо відшкодування шкоди, а ця обставина є підставою для відмови у відшкодування шкоди;

- рішення про відшкодування МТСБУ шкоди можливо прийняти тільки після набрання вироком законної сили щодо винуватості ОСОБА_2 ;

- у разі відмови потерпілої від позовних вимог до МТСБУ останній потрібно подати заяву про страхове відшкодування, яке буде розглянуте МТСБУ у визначеному законодавством порядку та прийняте відповідне рішення, а у іншому порядку це питання буде розглянуте після набрання вироком законної сили щодо винуватості ОСОБА_2 у скоєнні ДТП;

- оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_2 був застрахований, то МТСБУ не може бути відповідачем у справі, так як у цьому випадку потерпілій треба заявляти вимоги до страхової компанії яка страхувала вказаний автомобіль;

- так як позивачем надано тільки фіскальні чекі на придбання ліків але з них неможливо визначитися чи відповідає сума витрат вказаних у цих чеках сумі, яка вказана у позовних вимогах;

- ступінь професійної працездатності та потреба у додаткових видах допомоги визначаються МСЕК у разі, якщо шкода була заподіяна в зв`язку з виконанням працівником трудових обов`язків, а у решті випадків судово-медичною експертизою.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов суду не надіслав, у судових засіданнях тільки висловив свою думку, що він не знає як відшкодовувати такі суми про які просить позивачка.

Представник позивача у засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, раніше у судових засіданнях позовні вимоги підтримав з мотивів та підстав викладених у позовних заявах та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився але подав заяву і просив суд провести засідання без його участі.

Представник відповідача МТСБУ у судове засідання не з`явився, про дату і місце розгляду був сповіщений, свою позицію про незгоду з позовом висловив у наданих суду відзивах.

Дослідивши письмові докази, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволення виходячи з наступного:

Судом встановлено, що факт ДТП, отримання під час ДТП позивачкою ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень та винуватість відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яке трапилося о 2 годині 30 хвилин 10.08.2017р. підтверджено Висновком судово - медичного експерта №361 від 01.11.2017р. (а.с.15-18); не заперечується відповідачем ОСОБА_2 та встановлено вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.10.2018р. (а.с. 132 -133) по кримінальній справі №509/364/18, яке набрало законної сили 26.02.2019р.(а.с.7-11).

Згідно п.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на ці приписи законодавства суд вважає, що обставини скоєння ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 та наслідки ДТП встановлені судом, який розглядав кримінальну справу і вони не потребують додаткового доказування.

Позов подано в порядку ст.128 КПК України до початку судового розгляду справи №509/364/18 в межах кримінального провадження №0001698.

Верховний Суд, у Постанові від 19.06.2019 року у справі № 465/4621/16-к висловив свою правову позицію та наголосив, що відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оскільки МТСБУ виступає юридичною особою, яка за законом несе цивільну відповідальність перед особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди і яка має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити до неї цивільний позов.

З метою гарантування правової визначеності щодо застосування інституту цивільного позову у кримінальному провадженні та з метою забезпечення єдності та сталості відповідної судової практики Велика Палата Верховного Суду зазначила, пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні до МТСБУ як юридичної особи, на яку ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено обов`язок відшкодування такої шкоди є цілком обґрунтоване та правомірне.

За таких обставин суд не погоджується з думкою представника МТСБУ, що МТСБУ безпідставно притягнуте до участі у справі в якості відповідача.

В процесі розгляду справи суд перевірив твердження представника МТСБУ про те, що автомобіль «BMW 520» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_2 був забезпечений полісом обов`язкового страхування серії АК №7132022, який був виданий ПАТ НАСК «Оранта» та який був дійсним станом на 10.08.2017р. тобто на дату ДТП.

Однак з відповідей №04-04-10/7747 НАСК «Оранта» від 07.08.2019р. (а.с.86), №31/15/5150-642 від 30.10.2019р. (.с.103) та копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК/7132022 (а.с.109) вбачається, що дійсно 21.07.2017р. між цією страховою компанією та громадянином ОСОБА_5 був укладений договір обов`язкового страхування терміном на один рік з 22.07.2017р. по 21.07.2018р., а забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «Opel Combo» з державним номером НОМЕР_2 , а не «BMW 520» з державним номером НОМЕР_1 .

Територіальний сервісний центр 5150 МВС в Одеській області надав суду лист №31/15/5150-642 від 30.10.2019р. у якому вказав, що в автомобіль «Opel Combo» з державним номером НОМЕР_2 був зареєстрований на громадянина ОСОБА_5 , а автомобіль BMW з номером НОМЕР_1 взагалі не зареєстрований у державному реєстрі транспортних засобів МВС України (а.с. 103).

Крім того, за даними централізованої бази МТСБУ, які були надані суду самим МТСБУ, полісом обов`язкового страхування серії НОМЕР_3 був застрахований автомобіль ЗАЗ «Daewoo», а не «BMW 520», яким керував відповідач ОСОБА_2 (а.с.59).

Ці відомості у сукупності беззаперечно спростовують твердження представника МТСБУ про наявність договору обов`язкового страхування автомобіля «BMW 520» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а тому суд вважає, що МТСБУ цілком обґрунтовано притягнуто до участі у справі в якості відповідача, так як власник цього ТЗ не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Суд погоджується з думкою представника МТСБУ, що рішення про відшкодування шкоди Моторно транспортним бюро України можливо було прийняти тільки після набрання вироком законної сили щодо винуватості ОСОБА_2 .

Представник потерпілої ОСОБА_1 21.02.2018р. (а.с. 159) та 06.06.2018р. (а.с. 160) двічі, до набрання вироком законної сили, направляла до МТСБУ заяву про відшкодування матеріальної шкоди за лікування та за втрату потерпілою працездатності (інвалідність).

Однак, незважаючи на те, що вирок відносно ОСОБА_2 набрав чинності 26.02.2019р. про що МТСБУ достовірно було відомо, рішення про задоволення або про відмову у задоволення цих заяв відповідальними особами МТСБУ до сьогодення прийнято не було.

За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси потерпілої ОСОБА_1 працівниками МТСБУ не визнані, а тому вони підлягають судовому захисту.

В наслідок ДТП, за висновком судово-медичної експертизи № 361 від 01.11.2017р. потерпілій ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної краніовертебральної травми у формі закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; закритої хребтово-спиномозкової травми-забій-компресії спинного мозку, гематомієлія (крововилив у спинний мозок); закритий уламковий перелом 5-го шийного хребця; дві забійні рани правої гомілки, що загоїлись з формуванням рубців які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону автомобіля в момент зіткнення транспортного засобу з фіксованим предметом і могли статися 10.08.2017 року.

Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя, а тому вони, згідно з п. 2.1.3. «е», «ж» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», були віднесені експертом до категорії тяжких тілесних ушкоджень (а.с.15-18).

В зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень позивачка ОСОБА_1 , з 10.08.2017р. по 29.09.2017р., знаходилася на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Комунальної установи «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня», а після виписки продовжує амбулаторне лікування і приймає відповідні ліки.

Вказане підтверджено «Выпиской из медицинской карты стационарного больного №4091 від 29.09.2017р. (а.с.19); додатком до консультативного висновку індивідуальної реабілітації інвалідів дитинства «Медична реабілітація» від 29.09.2017р. (а.с.24); копією «Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда» №68 від 05.10.2017р. (а.с.20-24); копія «Медицинского заключения» №68 від 05.10.2017р.(а.с.25-26); висновком ЛКК №1554 від 26.12.2017р. (а.с.27)

Згідно «Медицинского заключения» №68 від 05.10.2017р. за отриманих ушкоджень позивачка була визнана дитиною-інвалідом віком до 18 років, є непрацездатною та обмеженою у навчанні (а.с.25-26), а за висновком ЛКК №1554 від 26.12.2017р. вона потребує постійного стороннього догляду (а.с. 27 ).

Згідно протоколу засідання ЛКК від 22.07.17 (а.с. 162) та Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №240622 від 07.05.2019р. позивачка ОСОБА_1 віднесена до першої «А» групи інвалідності і потребує стороннього огляду .(а.с. 161)

Крім того, лікарями було встановлено, що ОСОБА_1 має право на соціальну допомогу за групою «А», тобто вона потребує спостереження лікарів: невролога, окуліста, нефролога, ортопеда; має отримувати масаж, ЛФК, та має бути забезпечена відповідним сечовими катетерами, ортезами, гінекологічними прокладками та памперсами. Вказане підтверджено вищевказаними документами: «Выпиской из медицинской карты стационарного больного» №4091 від 29.09.2017р. (а.с.19); додатком до консультативного висновку індивідуальної реабілітації інвалідів дитинства «Медична реабілітація» від 29.09.2017р. (а.с.24); копією «Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда» №68 від 05.10.2017р. (а.с.20-24); копією «Медицинского заключения» №68 від 05.10.2017р.(а.с.25-26); висновком ЛКК №1554 від 26.12.2017р. (а.с.27)

За приписами ст.4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України позивач має право звернутися з позовом до особи яка завдала шкоди, а винна особа відповідно до ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195, 1199 УЦК України повинна відшкодувати потерпілій особі завдану майнову та моральну шкоду.

Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» кожен з водіїв повинен мати поліс обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

ДТП, яке сталося 10.08.2017р. є страховим випадком, тобто є подією, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП має бути відшкодована.

Так як позивачка внаслідок ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, то у цьому випадку вона, відповідно до п.1.3 ст. 1 вказаного Закону, є потерпілою

У разі настання страхового випадку згідно вимог ст. 990 ЦК України та ст.22 Закону страховик, повинний відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, відповідно до лімітів відповідальності страховика, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, у винуватця ОСОБА_2 був відсутній поліс обов`язкового страхування відповідальності власника наземного транспортного засобу «BMW 520» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

У випадку, коли власник транспортного засобу не застрахував цивільно-правову відповідальність, то за приписами пункту а) ст.41.1., вказаного Закону, відшкодування шкоди завданої потерпілим здійснюється за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ.

За таких обставин суд погоджується з думкою позивачки, що МТСБУ повинно відшкодувати витрати пов`язані з лікуванням та виплатити компенсацію пов`язану з інвалідністю, які у подальшому МТСБУ має право відшкодувати в порядку регресу шляхом подання відповідного позову до ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 повинен відшкодувати моральну та решту матеріальної шкоди.

Згідно ст. 24.1. вказаного Закону, МТСБУ відшкодовує обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З наданих документів вбачається, що на лікування позивачки було витрачено 100184,00 гривен. Вказана сума підтверджена наданими рахунками-фактурами, чеками та фіскальними чеками (а.с. 28-46; 135-139), які повинні бути відшкодовані МТСБ.

Необхідність прийняття цих ліків, медичних препаратів та процедур підтверджена «Выпиской из медицинской карты стационарного больного» №4091 від 29.09.2017р. (а.с.19); копією «Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда» №68 від 05.10.2017р. (а.с.20-24); копієєю 1-го аркушу медичної карти стаціонарного хворого №4091 (а.с. 163); копіями 2-х листків лікарських призначень за № карти 4091 ОСОБА_1 (а.с. 164-165) копією «Фактических затрат» №75 від 30.01.2018р. складених КУ «Одеська обласна дитяча клінична лікарня» (а.с. 166-168); довідкою ФОП «Бойчук» від 10.10.2019р. (а.с.130); копєю «Листка призначень препаратів…» стаціонарного хворого №4091 ОСОБА_1 (а.с. 169).

З огляду на вказане суд доходить до висновку, що вимоги позивачки про відшкодування МТСБУ її витрат на лікування в сумі 100184,00 гривень обґрунтовані і підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому її вимоги у цієї частині повинні бути задоволені.

Згідно Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №240622 від 07.05.2019р. (а.с.161) позивачка ОСОБА_1 віднесена до першої «А» групи інвалідності з дитинства і потребує стороннього огляду

Відповідно до ч.1 ст.1199 ЦК України та ст.26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , за втрату працездатності шкода повинна бути відшкодована у мінімальної сумі страхового відшкодування розмір якої становить 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

На 10.08.2017р. дату страхового випадку - розмір мінімальної заробітної плати складав 3200,00 гривень на місяць.

Таким чином, суд погоджується з розрахунком позивачки і вважає, що МТСБУ повинно їй відшкодувати 57600,00 гривень (3200,00 грн х 18 = 57600,00).

За приписами ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом повинна відшкодувати і витрати пов`язані зі стороннім доглядом.

Згідно наданих документів позивачка потребує постійного стороннього догляду та допомоги.

Відповідно до пп. «б» п. 19 Постанови №6 від 27.03.1991р. Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» , розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається.

Відшкодування цих витрат повинен здійснити відповідач ОСОБА_2 оскільки він є особою, яка винна у завданні потерпілої тяжких тілесних ушкоджень.

Позивачка є інвалід І групи «А», потребує спеціального медичного догляду у вигляді отримання лікувального масажу, а тому вона повинна отримувати компенсацію у розмірі мінімальної заробітної плати (з 10.08.2017р. до 01.01.2018р. розмір мінімальної заробітної плати складав 3200,00 гривень на місяць, а з 01.01.2018р. по теперішній час 3723,00 гривні).

Суд погоджується з позивачкою, що за серпень 2017р. винна особа повинна сплатити їй 2064,40 гривень (3200 грн : 31 день =103,22 грн х 20 діб = 2064,40 грн) за вересень, жовтень, листопад та грудень по 3200,00 гривень, а загалом за 2017р. - 14864,40 гривень (3200,00 х 4 = 6400,00 + 2064,40 = 14864,40 грн.) за спеціальний медичний догляд.

За 2018 рік ОСОБА_2 має сплатити за січень та лютий по 3723,00 грн, а загалом 7446,00 гривень ( (3723,00 х 2 = 7446,00 грн) і платити щомісячно по 3723,00 гривні щомісячно до одужання доньки за спеціальний медичний догляд.

Крім того, суд погоджується з вимогами позивачки, що за серпень-грудень 2017р. ОСОБА_2 повинний сплатити половину мінімальної заробітної плати - за постійний сторонній догляд, що загалом складає 7432,20 грн (3200,00 : 2 = 1600,00 грн; за серпень 1600,00 : 31день = 51,61 грн х 20 діб = 1032,20 грн; за 4 місяці вересень - грудень 1600,00 грн х 4 місяці = 6400,00 грн.; разом: 1032,20 + 6400,00 = 7432,20 гривень); за 2018р., за січень- лютий він має компенсувати 3723,00 гривень (1861,5 х 2 =3723,00 грн), а у подальшому сплачувати за сторонній догляд по 1861,5 гривень щомісячно до одужання ОСОБА_1 ..

За приписами ст. 23 ЦК України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

При розгляді питання щодо відшкодування моральної шкоди суд враховує ступінь фізичного болю та страждань, які були завдані при ДТП, а також душевних страждань, які перетерпіла та терпить позивачка в зв`язку з руйнацією всього її життя.

Однак, суд вважає, що заявлена розмір моральної шкоди в сумі 500000,00 гривень занадто великий та такий, що реально не може бути відшкодований відповідачем.

З огляду на це, суд вважає, що відшкодування шкоди в 200000,00 гривень буде достатнім для компенсації душевних страждань потерпілої.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.. 141 ЦПК України він має бути стягнений з відповідачів в рівних частках, тобто по 4413,36 грн з кожного (ціна позову - 8826,73 грн. :2)

Керуючись ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на лікування позивачки за період з 10.08.2017р.по 23.03.2020р. в розмірі 100184,00 (сто тисяч сто вісімдесят чотири) гривні;

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за втрату позивачкою працездатності (інвалідність) компенсацію в розмірі 57600,00 (п`ятдесяти семи тисяч шістсот) гривень;

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за спеціальний медичний догляд за період з 10.08.2017р. і по 23.03.2020р. 123785,40 (сто двадцять три тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень 40 копійок) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) починаючи з квітня 2020р. і до дня одужання позивачки щомісячну компенсацію за спеціальний медичний догляд в розмірі мінімальної заробітної плати у 2020 році у сумі 4723,00 гривень, а у разі не одужання з 1 січня кожного наступного року стягувати з нього щомісячно у розмірі однієї заробітної плати встановленої законодавством на поточний рік до дня її одужання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 10.08.2017р. по 23.03.2020р. уточненої позовної заяви за постійний сторонній догляд 61892,50 (шістдесят одну тисячу вісімсот дев`яносто дві гривні 50 коп) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) починаючи з квітня 2020р. і до дня одужання позивачки щомісячну компенсацію за постійний сторонній догляд в розмірі 1/2 частини мінімальної заробітної плати у 2020 році у сумі 2361,50 грн, а у разі не одужання з 1 січня кожного наступного року стягувати з нього щомісячно у розмірі 1/2 частини заробітної плати встановленої законодавством на поточний рік до дня її одужання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 10.08.2017р. по 23.03.2020р. за побутове обслуговування 30946,35 (тридцять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 35 коп.) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) починаючи з квітня 2020р. і до дня одужання позивачки щомісячну компенсацію за побутове обслуговування в розмірі 1/4 частини мінімальної заробітної плати у 2020 році у сумі 1180,75 грн, а у разі не одужання з 1 січня кожного наступного року стягувати з нього щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітної плати встановленої законодавством на поточний рік до дня її одужання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 200 000,00 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ), Моторного транспортного страхового бюро України () на користь держави судовий збір по 4413,36 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Є. С. Козирський