Справа № 638/1341/20
Провадження № 2/638/2526/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л. М.,
за участю секретаря судового засідання Рассоха В.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова про скасування рішення,
встановив:
Позивач ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова про скасування рішення.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач під час навчання у Київському військовому інституті управління і зв`язку, з 18.07.1997 р. по 20.08.1999 р., у Військовому інституті Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» з 20.08.1999 р. по 06.09.2001 р. та у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» з 06.09.2001 р. по 21.06.2002 р. житловою площею не забезпечувався, що підтверджено довідкою №1715/376-437 від 30.05.2002 року та витягом з послужного списку від 25.01.2018 року.
В подальшому, позивач перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 на посаді начальника служби захисту інформації помічника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 з 20.01.2010 року.
На підставі рапорту позивача капітана ОСОБА_3 від 19.01.2010 р., рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2010 р. (витяг з протоколу №7) позивач був зарахований на квартирний облік, капітан ОСОБА_3 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 21.10.2009 р. на посаді начальника служби захисту інформації, зареєстрований за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 постійно з 2010 року.
Не маючи власного житла перебував на квартирному обліку на отримання житла у військовій частині НОМЕР_1 . На підставі рішення КЕВ м. Харкова про забезпечення військовослужбовців Харківського гарнізону житловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно до засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2011 року (витяг з протоколу №12), витяг з протоколу №8 засідання житлової комісії гарнізону від 15.07.2011 року, яким погоджено надання службової кімнати (12.4 м2) майору ОСОБА_3 (в/ч НОМЕР_1 ) (склад сім`ї 1 особа), що підтверджується копією витягу з протоколу №8 від 15.07.2011 року. Позивач отримав службовий ордер за №065414 від 21.11.2011 року на службове житлове приміщення, а саме: на кімнату № 5 житловою площею 12,4 кв.м., розташовану в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .
В період з 15.07.2016 року по 26.10.2016 року позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » м. Маріуполь Донецької області, в/ч НОМЕР_2 м. Маріуполь Донецької області, що підтверджено довідкою №1385/390 від 30.11.2017 року.
Як наслідок, на підставі рапорту позивача наданого в січні 2017 р. командиру військової частини НОМЕР_1 , рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2017 року (витяг з протоколу №60) було внесені зміни до квартирної справи позивача, а саме: позивача було зараховано на першочергове отримання житлової площі згідно ст. 45 ЖК України.
В подальшому наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) №507 від 05.12.2017 р. позивач майор ОСОБА_3 помічник командира начальник служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 був звільнений з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у званні майор з правом носіння військової форми одягу.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №18 від 25.01.2018 р. майор ОСОБА_3 був виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом засідання №75 від 02.02.2018 року, позивача було знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 , оскільки останнього було звільнено у зв`язку з закінченням строку контракту.
Так, станом на 25.01.2018 року позивач мав вислугу років в Збройних Силах України 20 повних календарних років військової служби, що підтверджується копією витягу з наказу № 18 від 25.01.2018 року, виданого командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 . Позивач стверджує, що має право на отримання житла для постійного проживання. Отримати таке житло позивач може лише за умови перебування на квартирному обліку.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року було відкрито провадження у справі.
28 лютого 2020 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, у якому він зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_3 не визнає з тих підстав, що чинним національним законодавством передбачено вичерпний перелік підстав на підставі яких, військовослужбовець, що перебуває на обліку громадян, має право залишитись на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення. Однак ОСОБА_3 був звільнений у зв`язку із закінченням строку контракту, а тому ця підстава не передбачає гарантію перебування військовослужбовця на обліку у військовій частині для одержання житла. Як наголошує відповідач, якщо військовослужбовці, звільнені з військової служби з інших підстав, аніж передбачено чинним законодавством, виявляють бажання отримати жилі приміщення не за місцем перебування на обліку, вони мають право звернутись до відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад або районних державних адміністрацій на загальних підставах. До того ж, як зазначає відповідач, про рішення про зняття ОСОБА_3 з обліку було повідомлено йому засобами телефонного зв`язку.
10 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_1 в якому представник позивача посилаючись на судову практику Верховного Суду Постанову ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі №639/302/18-ц, провадження № 61-1618св19 просить задовольнити позов в повному обсязі.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 з`явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представники відповідача у судове засідання з`явились, проти задоволення позову заперечували, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву.
Належним чином повідомлений про дату судового розгляду представник третьої особи у судове засідання не з`явився, до суду надав пояснення в яких просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на норми ЖК УРСР, відповіднодо яких громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Вислухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 під час навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», з вересня 1997 року по червень 1997 року житловою площею не забезпечувався, що підтверджено довідкою № 1715/376-437 від 30.05.2002 р.
На підставі рапорту позивача - майора ОСОБА_3 від 19.01.2010 року, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2010 року (протокол №7) позивач був зарахований на квартирний облік з 21 серпня 2002 року, майор ОСОБА_3 проходить службу в частині з 21.10.2009 року на посаді начальника служби захисту інформації, зареєстрований за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 постійно з 2010 року.
В період з 15.07.2016 року по 26.10.2016 року ОСОБА_3 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції у ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_2 м. Маріуполь Донецької області, що підтверджено довідкою № 1385/390 від 30.11.2017 року, після чого набув статус ветерана війни - учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 29.12.2016 року.
Як наслідок, на підставі рапорту позивача, були внесені зміни в квартирний облік, а саме: рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2017 року (протокол №60) позивач був зарахований на першочергове отримання отримання житлової площі.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 18 від 25.01.2018 року майор ОСОБА_3 був виключений зі списків особового складу частини та відповідно до витягу з протоколу № 75 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2018 року ОСОБА_3 був знятий з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту). Також у довідці виданій ОСОБА_3 №782 від 12.02.2018 року зазначається, що майор ОСОБА_3 перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з 21.08.2002 року по 02.02.2018 рік, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 07.02.2017 року по 02.02.2018 рік.
Відповідно до пп.3 п.26 Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством.
Такий випадок передбачений в абз.4 ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також в п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Згідно з цими нормативно-правовими актами військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Відповідно до копії витягу з наказу № 18 від 25.01.2018 року, виданого командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 , станом на 25.01.2018 року позивач мав вислугу років в Збройних Силах України 20 повних календарних років військової служби.
Ця обставина свідчить про те, що він має право на отримання житла для постійного проживання. Отримати таке житло позивач та члени його сім`ї можуть лише за умови перебування на квартирному обліку.
З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення житлових прав належить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття з квартирного обліку майора ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 оформлене протоколом засідань №75 від 02.02.2018 року та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку зазначену особу.
Відповідно до ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і корес-понденції.
Згідно зі ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Встановлено, що ОСОБА_3 перебував на військовій службі понад 20 років. У нього виникли справедливі сподівання на отримання житла та поліпшення у такий спосіб життєвого рівня. Зняття позивача з квартирного обліку унеможливлює досягнення цієї мети та становить порушення ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод, а також ст. 48 Конституції України.
Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш важливою підставою для задоволення позову.
При цьому суд відхиляє доводи третьої особи щодо застосування в даному випадку норм ЖК УРСР, оскільки дані правовідносини регулюються ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", норми якого є спеціальними відносно ЖК УРСР, тому саме вони підлягають застосування в даному випадку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття з квартирного обліку майора ОСОБА_3 , оформлене протоколом засідання №75 від 02.02.2018 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 майора Збройних Сил України ОСОБА_3 з 21.08.2002 року у загальному списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на черзі поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 07.02.2017 року.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя