Справа № 541/1025/20
Провадження №2/541/699/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

02.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В направленому на адресу суду позові позивачка ОСОБА_1 зазначила, що має з відповідачем спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 2016 року народження, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття.

При судовому розгляді справи позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Пояснив, що має з відповідачкою спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 2016 року народження. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в тому розмірі в якому просить позивачка.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на визнання позову відповідачем та враховуючи потереби дитини в утриманні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, буде відповідати як інтересам дитини, так і не призведе до порушення прав відповідача.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 81, 265, 268 ЦПК України; ст.ст. 180; 181; 182 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миргород, Полтавської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 червня 2020 року і до повноліття сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок ) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко