Справа № 750/8507/18
Провадження № 2/750/14/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді Требух Н.В.,
за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,
справа №750/8507/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Чернігівській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, третя особа без самостійних вимог ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»
за участі представника позивача адвоката Жук Ю.М., представника відповідача адвоката Андрієвського О.О.,-
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.06.2020 року позов задоволено частково, стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 83522 грн. 92 коп. у відшкодування майнової шкоди та 30000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Представником позивача надано заява в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

22 червня 2020 року представником позивача через відділення пошти направлено клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів на понесення судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 84021 грн.

Представником відповідача надано заперечення проти розрахунку судових витрат позивача та клопотання про їх зменшення.

Стаття 270 ЦПК України в п. 3 ч. 1 передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 3700 грн. 22 коп. представництво інтересів позивача здійснювалось на підставі договору №02-07/18 від 02.07.2018 року та додатковими договорами №1, №2 сума витрат згідно розрахунку витрат на професійну правничу допомогу становить 84021 грн. витрати на проведення експертних досліджень 3416,40 грн., витрат евакуатора 2800 грн.. При зверненні до суду позивач просив стягнути 299 542 грн. 32 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди всього 349542 грн. 32 коп. Рішенням суду позовні вимоги задоволено на суму 83522, 92 ( матеріальна шкода) + 30000 ( моральна шкода) = 113522,92 грн., що становить 32%.

Представником відповідача надано клопотання від 27.02.2020 року про обгрунтування розміру судових витрат, згідно якого відповідач вказує, що поніс витрати на проведення інженерно-технічного дослідження в сумі 12800 грн., проведення судових експертиз (2109,60+7850) = 9959,60 грн., судовий зібр за клопотання про забезпечення доказів в розмірі 881 грн. ( ухвалою суду від 15.11.2018 року в задоволенні клопотання відмовлено).

Отже, враховуючи часткове задоволення позову, часткове доведення обгрунтованості та пропорційності витрат позовним вимогам, поведінку сторін під час розгляду справи, не повідомлення стороною позивача інформації щодо перебування автомобіля в ДТП в 2016 році та його відчуження іншій особі, клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу та 1184 грн. 07 коп. у відшкодування сплаченого судового збору, а всього 7184 грн. 07 коп. та про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача 6772, 53 грн. у відшкодування витрат на проведення судових експертиз (68%).

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача різниці у понесених судових витратах в сумі 7184,07 грн. - 6772,53 грн. = 411 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 411 грн. 54 коп. у відшкодування понесених судових витрат.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Служба автомобільних доріг у Чернігівській області ( місто Чернігів вулиця Київська 17 ).

Суддя Н.В.Требух