Провадження № 2/127/5106/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача - адвоката Гука Г.І., представника - відповідачів - адвоката Лещенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визначення частки у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визначення частки у спільній частковій власності та просила визначити, що на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 її частка у спільній частковій власності, якою є будинок з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою, розташований в АДРЕСА_1 , становить ѕ; визначити, що частка ОСОБА_5 у спільній частковій власності на будинок з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою, розташований в АДРЕСА_1 , становить ј, мотивуючи свої вимоги тим, що визначити частку у спільній власності у позасудовому порядку неможливо у зв`язку зі смертю співвласників.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2020 року було витребувано від Першої вінницької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ; витребувано від Калинівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 ; витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренова І.А. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Гук Г.І. підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачів - адвокат Лещенко С.В. позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкових справ № 29/2019, № 414/2015, № 1091/2013, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на будівлі № 9 від 03.06.1985 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів від 24.04.1985 року № 176, зареєстрованого «ВООБТІ» 25 червня 1985 року і записаного в реєстрову книгу за реєстровим № 18887, ОСОБА_6 на праві особистої власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 97).

Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 724176 від 16.03.2007 року, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0644 га (кадастровий номер :02:096:0104), розташована по тупику Карбишева в м. Вінниці , належала на праві власності ОСОБА_6 на підставі рішення Вінницької міської ради від 04.07.2006 року № 237 (а.с. 102).

Як вбачається із заповіту, посвідченого 16.10.2010 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. за реєстровим № 3-2856, ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_5 (а.с. 92).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2013 року, актовий запис № 2672 (а.с. 94).

ОСОБА_5 прийняла спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом від 21 листопада 2013 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори (а.с. 88).

ОСОБА_4 (дружина спадкодавця, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 13.06.1965 року, а.с. 96 та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2019 року у цивільній справі № 127/11078/19, а.с. 25-26) прийняла спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини за законом (обов`язкової частки) від 21 листопада 2013 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори (а.с. 87), у якій зазначила, що на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує.

ОСОБА_4 на підставі ст. 1241 ЦК України отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.03.2016 року на Ѕ частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. за реєстровим № 1-562 (а.с. 113).

ОСОБА_4 на підставі ст. 1241 ЦК України отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.03.2016 року на Ѕ частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0644 га (кадастровий номер :02:096:0104) по АДРЕСА_1 , посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. за реєстровим № 1-565 (а.с. 114).

ОСОБА_5 Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримала, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04.03.2015 року , актовий запис № 49 (а.с. 81).

Відповідач ОСОБА_2 (чоловік спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 20.04.1993 року, а.с. 82) прийняв спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини (18 серпня 2015 року) відповідну заяву про прийняття спадщини від 12 серпня 2015 року до Калинівської державної нотаріальної контори (а.с. 73).

Відповідач ОСОБА_3 (син спадкодавця ОСОБА_5 )прийняв спадщину відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України як малолітня особа, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 18.02.2011 року (а.с. 83).

ОСОБА_7 (син спадкодавця ОСОБА_5 ) відмовився від прийняття спадщини за законом на користь чоловіка померлої ОСОБА_2 , подавши до Калинівської державної нотаріальної контори у передбачений законодавством строк відповідну заяву від 18 серпня 2015 4 року (а.с. 74).

ОСОБА_8 (дочка спадкодавця ОСОБА_5 ) відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь чоловіка померлої ОСОБА_2 , подавши до Калинівської державної нотаріальної контори у передбачений законодавством строк відповідну заяву від 18 серпня 2015 4 року (а.с. 76).

ОСОБА_9 (мати спадкодавця ОСОБА_5 ) відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь чоловіка померлої ОСОБА_2 , подавши до Калинівської державної нотаріальної контори у передбачений законодавством строк відповідну заяву від 18 серпня 2015 4 року (а.с. 75).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 26.11.2019 року, актовий запис № 3379 (а.с. 64).

Як вбачається із заповіту, посвідченого 01.11.2018 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим І.А. за реєстровим № 1660, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, в тому числі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с. 66).

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини від 18 грудня 2019 року до Калинівської державної нотаріальної контори (а.с. 73).

Таким чином позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 , а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом ОСОБА_5 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2019 року № 1173/02-31 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Марценюк С.А. було відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0644 га, кадастровий номер :02:096:0104 по АДРЕСА_1 (а.с. 117-118).

Звернення до суду з даним позовом про визначення частки у спільній частковій власності обумовлене саме відсутністю свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на спірну земельну ділянку за померлим не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності; суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи спірні правовідносини дійшли помилкового висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання частки у спільній власності за померлим, оскільки такі позовні вимоги не узгоджуються з вимогами законодавства та не є належним способом захисту порушених прав відповідно до статті 16 ЦК України, тому задоволенню не підлягають; позивач не позбавлена права на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Крім того, суд звертає увагу на таке.

По-перше, Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.03.2016 року на Ѕ частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. за реєстровим № 1-562 (а.с. 113) та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.03.2016 року на Ѕ частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0644 га (кадастровий номер :02:096:0104) по АДРЕСА_1 , посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. за реєстровим № 1-565 (а.с. 114), з яких вбачається обсяг спадщини після смерті ОСОБА_6 , на даний час є чинними, у судовому порядку не оспорювалися, а тому частки не можуть бути перераховані.

По-друге, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0644 га (кадастровий номер :02:096:0104) по АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 724176 від 16.03.2007 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 04.07.2006 року № 237 (а.с. 102), тобто була отримана ним у порядку приватизації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Що стосується положень ч. 2 ст. 120 ЗК України, згідно якої, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, то зміст свідоцтв про право на спадщину за законом узгоджується з даною правовою нормою.

По-третє, пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Таким чином, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визначення частки у спільній частковій власності слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 16, 1241 ЦК України, ст. 57 СК України, ст. 120 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визначення частки у спільній частковій власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вказані строки продовжуються на період встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, пов`язаного з поширенням COVID-19.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ;

РНОКПП НОМЕР_8 )

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 )

Повне рішення суду складене 20.07.2020 року.

Суддя