______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи 661/380/17

номер провадження:22-ц/819/22/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року( суддя Матвєєва Н.В.) повний текст рішення складено 01.11.2019 року у справі № 661/380/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

31.01.2017 року Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №80#4 від 07.02.2013 року та договором поруки № 80#4/S-1 від 07/02/2013 року у розмірі 397898,61 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 07.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірний Банк Сбербанк Росії», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сбербанк»(далі Банк) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №80#4, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 100 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33% річних.

Згідно з п.1.1 кредитного договору, ОСОБА_2 зобов`язалася своєчасно та у повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші зобов`язання за кредитним договором та повернути позивачу кредит на умовах та в строки, визначені кредитним договором.

Відповідно до п.8.1 кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно 07 числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 3447,16 грн з кінцевим терміном повернення кредиту 06 лютого 2018 року.

Банк виконав свої зобов`язання, передбачені кредитним договором, надав відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти. В той же час, в порушення взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_2 кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом.

Пунктом 8.3 кредитного договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором.

Пунктом 8.4 кредитного договору передбачено, що у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, то він зобов`язаний у письмовій формі повідомити про це позичальника.

05.10.2016 року така вимога була направлена позичальнику, що засвідчується рекомендованим повідомленням,однак зазначене повідомлення не було отримано позичальником.

Відповідно до п.10.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором, позичальник зобов`язаний сплачувати банку пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 26.12.2016 року становить 397898,61 грн, з яких заборгованість за кредитом 88255,42 грн, процентів за користування кредитом 834343,63 грн, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 147234,81 грн, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 78973,75 грн.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, належне виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується порукою ОСОБА_3 на повний розмір зобов`язань за цим Договором.

07.02.2013 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № № 80#4/S-1, відповідно до якого останній зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань, що виникають із кредитного договору.

Посилаючись на викладені обставини з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.08.2019 року просив солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 292 463,34 грн, з яких: 88 255,42 грн заборгованість за кредитом; 83 434,63 грн проценти за користування кредитом; 41799,54 грн пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 78973,75 грн пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року з урахуванням ухвали від 24 жовтня 2019 року про виправлення описки позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором №80#4 від 07.02.2013 року в сумі 288 163,34 грн. а також в рівних частинах судовий збір в сумі 5878,95 грн по 2939,47 грн з кожного.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 , адвокат Павленко Вячеслав Вікторович подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення є незаконним, таким, що прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати, застосувати строки позовної давності щодо платежів, що виникли з договору з 08.07.2014 року, стягнути на користь ОСОБА_2 з ПАТ «Сбербанк» судові витрати за проведену економічну експертизу розрахунку заборгованості від 06.06.2019 року у розмірі 15000,00 грн.

Вважає, що висновки суду про те, що кредитор не змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, оскільки направлене ним повідомлення - вимога на адресу ОСОБА_2 (позичальника) про дострокове повернення кредиту не отримане позичальником, є помилковим та таким, що суперечить висновкам, викладеним у постанові ВС від 14.02.2018 року у справі 564/2199/15-ц, відповідно до яких кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми. Крім того, суд залишив поза увагою, що таке повідомлення вимогу отримав поручитель ОСОБА_3 щодо якого судом визначено суму стягнення солідарно з позичальником. Вказує на сплив строку позовної давності щодо кожного щомісячного зобов`язання.

У відзиві та доповненнях до відзиву на апеляційну скаргу представник ПАТ «Сбербанк» І.М.Кирийчук доводів апеляційної скарги не визнала, просила скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Вказує на те, що строки повернення кредиту, порядок нарахування процентів та інших платежів за кредитним договором не змінилися, оскільки позичальником не отримано повідомлення вимогу про дострокове припинення кредиту.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2013 року між ПАТ «Дочірний Банк Сбербанк Росії», правоснаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та АТ «Сбербанк» і відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №80#4 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 100 000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 33 % річних з кінцевим строком повернення 06 лютого 2018 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 07.02.2013 року між ПАТ «Дочірний Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №80#4/S-1, відповідно до якого останній зобов`язався відповідати за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань, що виникають із кредитного договору, відповідно до п. 4.1, 4.2 Договору поруки передбачено, що Боржник і поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники, передбачена ст.2 цього Договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить прострочення виконання зобов`язань за Основним договором., п. 6.3 цього Договору Поруки передбачено, що він набуває чинності з моменту його укладення в письмовій формі, строк дії цього Договору складає 15 років.

Пунктом 11.6 кредитного Договору передбачено, що за будь-якими вимогами Сторін, що випливають за даним Договором встановлюється позовна давність в 3 роки.

Умови кредитного договору позичальником не виконуються, кредит та відсотки за користування кредитом не повертаються.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 26.12.2016 року заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 складає 292 463,34 грн., в тому числі : заборгованості за кредитом 88 255,42 грн., процентів за користування кредитом 83 434,63 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 41 799,54 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 78 973,75 грн. Вимоги про стягнення основного боргу (кредиту) та процентів нараховані з 07.05.2014 року по 26.12.2016 рік.

Пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом та пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом по кредитному договору нарахована з 08.05.2014 року до 08.12.2016 року.

Відповідно до Пункту 8.1 Кредитного Договору, позичальник зобов`язалася щомісячно 07 числа , яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 3 447,16 грн. з кінцевим терміном повернення Кредиту 06 лютого 2018 року.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором №80#4 від 07 лютого 2013 року вбачається, що останній платіж ОСОБА_2 за кредитним договором сплачено 07.04.2014 року, платіж за процентами 07.05.2014 року.

З позовом до суду банк звернувся (здав на пошту) 31.01.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.10.2016 року ПАТ «Сбербанк» спрямував на адресу ОСОБА_2 повідомлення вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором № 80 #4 від 07.02.2013 року в сумі 363 483,16 грн., яку необхідно сплатити в строк не пізніше 30 календарних днів з дати отримання даної вимоги. У випадку не сплати заборгованості за кредитом, ПАТ «Сбербанк» залишає за собою право стягнення кредитної заборгованості в судовому порядку. Зазначена вимога не була отримана ОСОБА_2 , рекомендоване повідомлення повернулося позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Аналогічне повідомлення 05.10.2016 року було направлене позивачем поручителю ОСОБА_3 , щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором № 80#4 від 07.02.2013 року в сумі 363 483,16 грн. достроково у зв`язку з порушенням позичальником умов зазначеного кредитного договору. Вимога, спрямована ОСОБА_3 не була отримана ним, рекомендоване повідомлення повернулося позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В матеріалах справи наявне повідомлення - вимога спрямована на адресу ОСОБА_2 позивачем 08.07.2014 року щодо наявності заборгованості станом на 07.07.2014 року в сумі 95 451,07 грн. та необхідність її сплати протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги. Якщо протягом вказаного строку позичальник поверне Банку прострочену заборгованість по кредитному договору, то зазначена вимога Банку про дострокове повернення повної суми заборгованості втрачає чинність. Зазначена вимога не була отримана ОСОБА_2 , про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Твердження представника позивача про те, що повідомлення вимогу від 08.07.2014 року отримав поручитель ОСОБА_3 не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не приймається судом.

За положеннями ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 288163.34 грн, яка і підлягає стягненню та ураховуючи, що кредитний договір забезпечений порукою ОСОБА_3 правомірно у відповідності до вимог ч.1 ст.554 ЦК України стягнув з відповідачів суму боргу солідарно.

Колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідачів процентів, пені нарахованих за умовами кредитного договору після направляння банком вимоги про дострокове припинення кредитного договору (08.07.2014 року та 05.10.2016 року) оскільки вимога повідомлення не була отримана відповідачами, а сторонами не визначено в кредитному договорі порядку настання строку виконання зобов`язання достроково у разі неотримання вимоги позичальником, тому відсутні обставини для настання юридичних наслідків, які настають при отриманні такої вимоги.

Такий висновок узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі 310/11534/13-ц.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В іншій частині ( відмови в задоволенні вимог щодо стягнення комісійної винагороди в сумі 4300 грн) судове рішення не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,383,384 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Базіль Л.В.

Судді: Пузанова Л.В.

Семиженко Г.В.

Повний текст постанови складено 17 липня 2020 року

Головуючий Базіль Л.В.