Справа № 373/836/16-ц
УХВАЛА

24 липня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І..

за участі секретаря судових засідань Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення повторної експертизи по справі № 373/836/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з даним позовом. За її клопотанням була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза померлого 12.02.2015 ОСОБА_4 для з`ясування питання чи міг він під час підписання 15.03.2011 заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Після ознайомлення з висновком експерта та допитом екперта ОСОБА_5 представник відповідача ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи. Посилається на те, що висновок експерта від 29.11.2017 складений без врахування показань ряду свідків, які допитувалися судом.

Ухвалою суду від 27.03.2019 клопотання було задоволено, додаткова посмертна судово-психіатрична експертиза призначена.

Після ознайомлення із висновком експертизи та допиту експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перевірки матеріалів справи було з`ясовано, що показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належним чином не зафіксовані за допомогою технічних засобів фіксування судових процесів.

В зв`язку з такими обставинами зазначені свідки за клопотанням представника відповідача були допитані повторно.

Після повторного допиту свідків представник позивача ОСОБА_2 відмовилася від свого клопотання про призначення додаткової експертизи та заявила клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи. Посилається на те, що на момент проведення експертизи КЗ КОР «Обласне спеціалізоване психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» не мало повноважень на проведення судових психіатричних експертиз; у висновку експертизи не зазначено про доручення керівника установи проведення експертизи саме експертам Глубоковій Н.А. та Тітову С.О., не вказано їх освіту та реквізити документів про присвоєння кваліфікації; висновок додаткової експертизи суперечить висновку первинної експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Іваненко К.О. вважають клопотання необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Додаткова експертиза була призначена належній установі, яка станом на 27 березня 2019 року входила до переліку установ, які мали право проводити психіатричну експертизу. Скасування 17 липня 2019 року відповідного наказу та додатку до нього у виді переліку таких установ не впливає на можливість проведення таких експертиз, що вбачається із судової практики, зокрема правових позицій Верховного Суду. Висновок додаткової експертизи містить всі необхідні реквізити, експерти допитані в судовому засіданні. Єдиним недоліком можна вважати неможливість взяття до уваги показань чотирьох свідків через технічні проблеми. Даний недолік усунуто, свідки повторно допитані. Тому є всі підстави призначити додаткову, а не повторну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

В силу ч. 2 ст. 113 цього Кодексу, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

З правових позицій Верховного Суду України, що викладені в Пленумі ВСУ № 8 від 30.05.1997 Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах, висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Експертом ОСОБА_5 , який проводив первинну експертизу, в судовому засіданні зазначено, що якщо свідки не зазначені ним в висновку, їхні показання він не досліджував, медичної документації для проведення експертизи було достатньо.

Експертами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначено, що показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вони не досліджували у зв`язку із неможливістю їх відтворення із матеріальних носіїв інформації.

Судом повторно допитано даних свідків, їхні показання містяться на матеріальному носії інформації за 01 та 21 липня 2020 року.

Таким чином вбачається, що з технічних причин при проведенні експертизи не могли бути досліджені показання свідків, які допитувалися в судовому засіданні, тобто дослідити додаткові дані, які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи, що є підставою для призначення додаткової, а не повторної експертизи.

Представник позивача обгрунтував своє клопотання про призначення повторної найголовніше тим, що експертна установа на момент проведення експертизи не мала права на її проведення.

Разом з тим, слід зазначити наступне.

Додаткова експертиза була призначена 27 березня 2019 року експертам КЗ КОР «Обласне спеціалізоване психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (як і первинна експертиза).

На час призначення даної експертизи наказом МОЗ України від 29.06.2017 № 722 «Про організацію служби судово-психіатричної експертизи» було затверджено перелік установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи. КЗ КОР «Обласне спеціалізоване психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» входило до затвердженого переліку таких установ (п. 12 Переліку).

Зазначений Наказ прийнятий відповідно до статті 71 Основ законодавства України про охорону здоров`я, згідно із ч. 2 якої організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, та пункту 4 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (далі - Положення).

Міністерство охорони здоров`я України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Серед інших функцій воно здійснює організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами (абз. 3 пп. 10 п. 4 Положення), державний контроль діяльності психіатричних установ незалежно від форми власності та фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги (абз. 13 пп. 10 п. 4 Положення) затверджує порядки проведення судово-медичної експертизи та судово-психіатричної експертизи; переведення хворих, які страждають на психічні розлади, щодо яких були застосовані примусові заходи медичного характеру, з одного закладу з надання психіатричної допомоги в інший за рішенням суду про зміну застосування примусового заходу медичного характеру, направлення хворих на наркоманію на примусове лікування; присвоєння кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичним і судово-психіатричним експертам та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичних і судово-психіатричних експертів (абз. 29 пп.10 п. 4 Положення).

Відповідно до Наказу МОЗ України від 17.07.2019 № 1626 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29 червня 2017 року № 722» вищезазначений наказ, яким було затверджено перелік установ, втратив чинність.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Згідно з ч. 2 ст. 7 вищевказаного Закону науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України належать до державних спеціалізованих установ.

При вирішенні питання стосовно компетенції установи, яка проводить експертизу і є державною в розумінні ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», слід виходити не з організаційно-правової форми здійснення нею діяльності або форми її власності, а з сфери управління її діяльністю та організації державного контролю.

З наведеного вище Положення вбачається, що саме держава в особі її центрального органу виконавчої влади - Міністерства охорони здоров`я України, здійснює владні повноваження стосовно закладів, які вправі проводити судово-медичні та судово-психіатричні експертизи.

Така позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 462/3998/19.

З висновків експертів, наявних у справі, вбачається, що присвоєння кваліфікаційних класів експертам, які проводили експертизи, затвердження порядку проведення експертизи та форми медичної документації здійснювалося МОЗ України.

Таким чином, і первинна, і повторна експертизи в даній справі були призначені експертній установі, яка входила на момент призначення експертиз до Переліку установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи, та за сферою управління її діяльністю та організації державного контролю є державною в розуміння ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Висновок додаткової експертизи містить дані щодо спеціальності, кваліфікаційного класу, стажу експертної роботи, посади експертів та інші обов`язкові реквізити і дані, експерти судом допитані, технічна неможливість дослідження експертами показань свідків усунута.

Таким чином, оцінивши в сукупності все вищезазначене, суд вважає, що представником позивача не наведено доказів недостатньої обгрунтованості висновку експерта чи його суперечливості іншим матеріалам справи, наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Не взяття до уваги показання свідків, які допитувалися в судовому засіданні, чи інших доказів, свідчить про неповноту висновку, а не про його необгрунтованість чи суперечливість іншим матеріалам справи, що може бути підставою проведення додаткової експертизи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстави для призначення повторної експертизи наразі відсутні.

За таких обставин, керуючись ст. 113 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення повторної експертизи - відмовити.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено 28 липня 2020 року.

Суддя: Я. І. Керекеза