Провадження №2-з/760/243/20
Справа №760/2465/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді Букіної О.М.,

при секретарі Ступак М.С.

розглянувши у судовому засідання в залі суду в м. Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (Служба у справах дітей по Київському районні) про визначення місця проживання дітей разом із батьком та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена справа.

14.07.2020 відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення зустрічного позову.

З метою забезпечення зустрічного позову просить суд зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки Білорусь (РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) негайно повернути ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2010 року народження та ОСОБА_4 , 2009 року народження згідно розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.03.2012 року № 146, яким було фактично визначено місце проживання дітей з матір`ю та встановлено регламент побачень батька дітей з малолітніми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щомісяця.

В обґрунтування заяви зазначає, що Солом`янським районним судом м. Києва 22.06.2020 було прийнято до сумісного розгляду із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (Служба у справах дітей по Київському районні) про визначення місця проживання дітей разом із батьком зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю.

Посилається, що в предметом зустрічної позовної заяви є позовні вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей разом із матір`ю.

Зазначає, що позивач за первинним позовом відібрав дітей у відповідача та чинить перешкоди відповідачу у побаченнях та спілкуванні із дітьми.

Вказує, що невжиття таких заходів може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення зустрічної позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом встановлення обов"язку вчинити певні дії чи забороною на вчинення певних дій.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Встановлено, що предметом зустрічного позову є визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, зокрема, ОСОБА_1 просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Аналізуючи матеріали справи вбачається, що вимоги, які зазначені у заяві про забезпечення позову фактично містять у собі вирішення спору за зустрічним позовом на перед, оскільки у разі задоволення заяви про забезпечення позову судом фактично буде вирішено спір за зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, що є недопустимим, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Крім того, суд вважає, що невжиття відповідних заходів, які зазначені у заяві ОСОБА_1 , враховуючи предмет спору за зустрічним позовом, не може призвести до неможливості виконання рішення суду, чи істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (Служба у справах дітей по Київському районні) про визначення місця проживання дітей разом із батьком та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей разом із матір`ю - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Букіна