СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
№2/760/1368/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

27 лютого 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом

ІІ. Описова частина

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом до ОСОБА_2 .

Просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

У своєму позові посилається на те, що її батько - ОСОБА_3 - був власником домоволодіння АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Разом з Позивачкою на момент відкриття спадщини спадкоємцями першої черги були сестра позивачки - ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), та їх мати - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки - ОСОБА_5 - померла.

Позивачка вказує, що вона зверталася до нотаріальної контори, щоб отримати Свідоцтво про право на спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння їй було відмовлено у видачі свідоцтва.

Заявляє, що останнім часом у неї з Відповідачкою виникають спори щодо володіння та користування спадковим майном.

Відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння пояснити не може. Вважає, що це сталося через те, що після 1988 року село Жуляни було приєднано до міста Києва, а батько своєчасно не перереєстрував за собою право власності на спірний будинок.

Заявляє, що на момент смерті батьків Позивачка постійно проживала разом з ними, а після їх смерті й надалі проживає в спірному домоволодінні, таким чином вважає, що прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння створює перешкоди у володінні та розпорядженні належним їй спадковим майном. І тому для вирішення цього питання змушена звернутися до суду з позовом, оскільки вирішити питання права власності на сьогоднішній день можливо лише в судовому порядку.

В судовому засіданні Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6 . У своєму позові з тих же підстав, що і Позивачка, як другий спадкоємець просить визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позов ОСОБА_1 визнала та не заперечувала проти його задоволення.

В свою чергу ОСОБА_1 визнала зустрічний позов ОСОБА_2 та не заперечувала проти його задоволення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

З Архівних довідок №06-04/427 від 18.07.2019 та №06-04/440 від 23.07.2019 виданих Архівним сектором Києво-Святошинської РДА Київської області вбачається, що по документах архівного фонду „Жулянська сільська Рада" у погосподарських за 1986-1989 роки є особовий рахунок НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_8 (рос.), проживаючого по АДРЕСА_1 .

З Технічного паспорту, виготовленого Київським міським БТІ станом на 06.03.2019, вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку, який має загальну площу 124,5 кв.м (житлова площа - 79,7 кв.м), та господарських будівель і споруд: літ. «Б» - Господарська будівля для худоби і птиці, літ. «В» - Господарські будівлі зблоковані, літ. «Г», літ. «Д» - Погріб, літ. «Е» - Сарай, Споруди № 1-6

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.05.2004 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.10.2017 судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що 27 січня 1955 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 був укладений шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 27.01.1955.

Зі копії свідоцтва про народження (виданого повторно) серії НОМЕР_4 , виданого 26 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

08 травня 1981 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 було укладено шлюб, у зв`язку з чим ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 .

Також встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , і її батьками теж є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Зі Свідоцтва про народження: НОМЕР_6 , виданого 08.06.1963 року вбачається, що

З матеріалів справи вбачається, що до спадкової маси після смерті батьків сторін - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - увійшло домоволодіння АДРЕСА_1 ).

Сторони подали до нотаріальної контори свої заяви про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 29.05.2019 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В даному випадку суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до законодавства колишнього СРСР, а саме Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31 січня 1966 року (втратив чинність 13.12.1995), реєстрації підлягали лише індивідуальні будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР. У сільській місцевості, до якої відносився м/р Жуляни м. Києва на час будівництва спірного будинку (с. Жуляни приєднано до м. Києва на підставі Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 26.08.1988 року «Про розширення меж міста Києва»), оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом вчинення відповідного запису в господарській книзі сільської ради та відкриття особистого рахунку на ім`я забудовника.

Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

Крім того, відповідно до п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом (до 01.07.2004), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. З цього випливає, що спірний будинок, був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 в порядку, встановленому законом на момент його реєстрації, Жулянською сільською радою, має статус приватної власності.

Таким чином суд приходить до висновку про встановлення факту належності домоволодіння АДРЕСА_1 за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України, визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції від 16.01.2003 з наступними змінами), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 527 ЦК УРСР від 18.07.1963 визначено осіб, що можуть бути спадкоємцями, а саме: спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтею 529 ЦК УРСР від 18.07.1963 визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 548 Кодексу зазначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент смерті їх батьків проживали разом з ними, а тому фактично прийняли спадщину.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на спірне домоволодіння, оскільки на час відкриття спадщини після смерті батьків вони постійно проживала у спірному домоволодінні а тому вважаються такими, що прийняли спадщину.

IV. Резолютивна частина

Керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції від 16.01.2003 з наступними змінами) та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963), ст. ст. 16, 183, 379-381, 392, 1216 - 1218, 1268, 1270, 1296 ЦК України; ст.ст. 30, 57-60, 84, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А», що має загальну площу - 124,5 кв.м., житлову площу - 79,7 кв.м. та господарських будівель і споруд: літ. «Б» - Господарська будівля для худоби і птиці, літ. «В» - Господарські будівлі зблоковані, літ. «Г», літ. «Д» - Погріб, літ. «Е» - Сарай, Споруди № 1-6, у порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А», що має загальну площу - 124,5 кв.м., житлову площу - 79,7 кв.м. та господарських будівель і споруд: літ. «Б» - Господарська будівля для худоби і птиці, літ. «В» - Господарські будівлі зблоковані, літ. «Г», літ. «Д» - Погріб, літ. «Е» - Сарай, Споруди № 1-6, у порядку спадкування за законом.

3. Судові витрати у справі покласти на сторін у розмірах фактично ними понесених.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_7 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_8 .

Суддя: