ПОСТАНОВА

іменем України

15 липня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/11223/14-ц

провадження № 22-ц/4809/1104/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Завод напівпровідників»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 09 грудня 2019 року у складі судді Іванової Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі по тексту - АТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Завод напівпровідників» (далі по тексту - ПрАТ «Завод напівпровідників»), про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування заявленого позовупосилалося на те, що з 03 березня 2009 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПрАТ «Завод напівпровідників» було укладено Генеральну кредитну угоду №151109N2 із змінами та доповненнями, за умовами якої зазначена угода регулює загальні засади співпраці між банком і позичальником щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності позичальника та метою якої є визначення загальних умов фінансування інвестиційного проекту позичальника зі створення сучасного виробництва трихлорсилану, полікремнію та монокремнію, яке здійснюється відповідно до Генеральної угоди шляхом укладання кредитних договорів.

В рамках зазначеної генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ПрАТ «Завод напівпровідників» було укладено кредитні договори, а саме від 03.06.2009 №151109К19, від 17.07.2009 №151109К27, від 22.12.2009 №151109К39, від 06.11.2009 №151109К38, від 16.02.2010 №151110К2, від 03.03.2010 №151110К3, від 21.04.2010 №151110К11, які укладені в рамках Генеральної кредитної угоди від 03.03.2009 №151109N2, на загальну суму 19 150 852, 79 Євро, 27 567 944, 11 доларів США та 46 515 563,74 грн.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитними договорами, які укладені в рамках Генеральної угоди, між ним (позивачем) та ОСОБА_3 16 березня 2009 року було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір №151109Z30, за умовами якого предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених в кредитних договорах, які укладені в рамках Генеральної угоди, зобов`язань іпотекодавця, є земельна ділянка загальною площею 974,00 кв. м (цільове призначення: для використання та розміщення адміністративного приміщення) (кадастровий номер :20:165:0006) та розміщена на ній нежитлова будівля, загальною площею 2302,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитними договорами, які укладені в рамках Генеральної угоди, листом від 18.04.2014 №195-04/2530 банк надіслав на адресу ОСОБА_3 вимогу про усунення порушення зобов`язань, яка була залишена відповідачем без задоволення.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16 березня 2009 року №151109Z28, а саме: земельну ділянку загальною площею 974,00 кв. м (цільове призначення для використання та розміщення адміністративного приміщення) (кадастровий номер :20:165:0006) та розміщену на ній нежитлову будівлю загальною площею 2302,0 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 23 травня 2016 року у зв`язку із смертю відповідача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №56 від 05 січня 2016 року, складений міським відділом по державній реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції) було зупинено провадження по даній цивільній справі до закінчення строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залучення до участі у справі правонаступників (т.4 а.с.128-129).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2016 року у зв`язку з отриманням 07 листопада 2016 року за вх.№ 28642 від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ГТУЮ у Кіровоградській області Панчишиної С.С. інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04 листопада 2016 року №45671150, та копії спадкової справи №14/2016 до майна померлого ОСОБА_3 , заведеної ІНФОРМАЦІЯ_3 , провадження у зазначеній цивільній справі було відновлено (т.4 а.с.206-207).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 05 грудня 2016 року залучено до участі по даній цивільній справі в якості правонаступників відповідача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємців - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.4 а.с.218-220).

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 09 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 09 грудня 2019 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Інші учасники справи не використали свого права на відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційного суду Ряба В.В., яка діє в інтересах АТ «Державний експортно-імпортний банк України», підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

ОСОБА_2 направила клопотання про розгляд справи без її участі (т.6 а.с.154).

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 03 березня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі по тексту ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України»), правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Державний експортно-імпортний банк України», та Відкритим акціонерним товариством «Завод напівпровідників» (далі по тексту ВАТ «Завод напівпровідників»), правонаступником якого є ПрАТ «Завод напівпровідників», було укладено Генеральну кредитну угоду №151109N2 із змінами та доповненнями, за умовами якої зазначена угода регулює загальні засади співпраці між банком і позичальником щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності позичальника та метою якої (Генеральної угоди) є визначення загальних умов фінансування інвестиційного проекту позичальника зі створення сучасного виробництва трихлорсилану, полікремнію та монокремнію, яке здійснюється відповідно до Генеральної угоди шляхом укладання кредитних договорів (п.1.2 ст.1 Угоди) (т.1 а.с.11-19).

Згідно зі ст.2 Генеральної угоди кредит означає грошові кошти, які банк надає на фінансування діяльності позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності.

Відповідно до положень та умов Генеральної угоди банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених в п.4.5 ст.4 Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, укладених в рамках зазначеної Генеральної угоди.

Згідно з умовами Генеральної угоди позичальник взяв на себе обов`язок своєчасно та в повному обсязі погашати банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі за кредитними договорами (пп.5.2.7 п.5.2 ст.5 Угоди).

В рамках зазначеної Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ПрАТ «Завод напівпровідників» було укладено кредитні договори з подальшими змінами та доповненнями:

1.№ 151109К19 від 03.06.2009 року (далі за текстом - кредитний договір - 1),

2.№ 151109К27 від 17.07.2009 року (далі за текстом - кредитний договір - 2),

3.№ 151109К39 від 22.12.2009 року (далі за текстом - кредитний договір - 3),

4.№ 151109К38 від 06.11.2009 року (далі за текстом - кредитний договір - 4),

5.№ 151110К2 від 16.02.2010 року (далі за текстом - кредитний договір - 5),

6.№ 151110К3 від 03.03.2010 року (далі за текстом - кредитний договір - 6),

7.№ 151110К11 від 21.04.2010 року (далі за текстом - кредитний договір - 7),

відповідно до умов яких банк зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії на умовах цих договорів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у валюті кредиту, комісії та інші платежі, встановлені цим договором, у порядку та строки, визначені умовами цих договорів, а також виконувати інші зобов`язання, передбачені кредитними договорами (п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст.3, пп.пп.4.1.1, 4.1.2 п.4.1 ст.4 та ст.5 кредитних договорів).

Судом встановлено, що отримання позичальником ПрАТ «Завод напівпровідників» кредитних коштів в зазначених вище розмірах підтверджується наданими позивачем виписками по рахункам позичальника, відкритих на виконання умов кредитних договорів (т.3 а.с.120-135).

З метою забезпечення позичальником зобов`язань за Генеральною угодою від 03 березня 2009 року, 16 березня 2009 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний експортно-імпортний банк України», як іпотекодержателем, та ОСОБА_3 , як іпотекодавцем, укладено іпотечний договір №151109Z30, посвідчений нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. 16.03.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №429/4, за яким іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають із Генеральної угоди від 03.03.09 №151109N2 та всіх кредитних договорів, що є додатками до цієї Генеральної угоди, укладеної між іпотекодержателем та ВАТ «Завод напівпровідників» (боржником), відповідно до умов кредитного договору іпотекодержатель при виконанні боржником умов та положень, визначених в кредитному договорі, проводить кредитні операції виключно в межах ліміту заборгованості за кредитним договором, встановленим у сумі, еквівалентній 150000000, 00 (сто п`ятдесят мільйонів) євро, з кінцевим терміном повернення заборгованості 02 березня 2016 року (п.1.1 іпотечного договору) (т.2 а.с.242-250).

У подальшому договором про внесення змін до іпотечного договору від 14 квітня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М., за домовленістю сторін внесено зміни до іпотечного договору від 16 березня 2009 року за реєстром №428, зокрема, в п.1.1 Договору внесено зміни щодо кінцевого терміну повернення заборгованості - 02 березня 2017 року (т.3 а.с.1).

Договором про внесення змін до іпотечного договору від 28 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М., за домовленістю сторін та у зв`язку із укладенням ними 27 травня 2010 року додаткової угоди №151109N2-11 до Генеральної кредитної угоди від 03 березня 2009 року №151109N2, внесено зміни до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. 16 березня 2009 року, за реєстром №428, та п.1.1 зазначено, що іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди від 03.03.2009 №151109N2 та всіх кредитних договорів, що є додатками до цієї Генеральної угоди, укладеної між іпотекодержателем та ВАТ «Завод напівпровідників» (боржником), відповідно до умов кредитного договору іпотекодержатель при виконанні боржником умов та положень, визначених в кредитному договорі, проводить кредитні операції виключно в межах ліміту заборгованості за кредитним договором, встановленим у сумі, еквівалентній 230000000,00 (двісті тридцять мільйонів) євро, з кінцевим терміном повернення заборгованості 02 березня 2017 року (т.3 а.с.2).

Відповідно до п.1.3 іпотечного договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов`язань боржника, є земельна ділянка та розміщена на ній нежитлова будівля, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ). Земельна ділянка розташована на території міста Кіровограда Кіровоградської міської ради і за цільовим призначенням використовується та передана іпотекодавцю для розміщення адміністративного приміщення, має площу 974, 00 кв. м та кадастровий номер :20:165:0006, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №425325, виданим Кіровоградською міською радою 18 грудня 2008 року, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. 22 жовтня 2008 року за реєстром №3504. Нежитлова будівля являє собою цегляну адміністративну будівлю літери АА1кр-кр5 площею 2 302, 0 кв. м, має реєстраційний номер 698063, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між іпотекодавцем та ТОВ Фірма «Продімпекс», посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. 17 жовтня 2008 року за реєстровим №3467.

За домовленістю сторін загальна заставна вартість предмету іпотеки на дату підписання цього Договору становить 8 508 192, 00 (вісім мільйонів п`ятсот вісім тисяч сто дев`яносто дві) грн..

Відповідно до п.1.10 іпотечного договору сторонам роз`яснено порядок державної реєстрації іпотеки та порядок забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмету іпотеки та зміст, зокрема, статті 23 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою іпотека зберігає силу, якщо предмет іпотеки переходить у власність (право господарського відання) до іншої особи, у т.ч. в порядку спадкування чи правонаступництва. Іпотека є дійсною для набувача предмету іпотеки навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведено інформацію про обтяження предмету іпотеки іпотекою.

Відповідно до п.5.1, 5.2 іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з п.п.2.1.5, 2.1.11, 2.1.12 іпотечного договору іпотекодержатель має право за рахунок предмету іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають із кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти та неустойку; вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки, в порядку, передбаченому п.п.2.1.14 п.2.1 ст.2 цього договору, у разі, зокрема, невиконання та/або неналежного виконання боржником умов кредитного договору (у т.ч. щодо сплати будь-яких платежів, що повинні здійснюватися відповідно до кредитного договору); звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання терміну виконання боржником та/або іпотекодавцем зобов`язання (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до кредитного договору), забезпеченого іпотекою за цим договором, воно не буде виконане, та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, цим договором та кредитним договором.

Відповідно до п.п.2.1.4 п.2.1 ст.2 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцятиденного строку письмова вимога іпотекодержателя до боржника та/або іпотекодавця про усунення порушених зобов`язань за кредитним договором та/або цим договором, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишена без задоволення.

Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням строків погашення кредитного договору, сплати процентів за користування кредитами, та комісії, листом від 16.04.2014 №195-04/2468 на адресу позичальника ПАТ «Завод напівпровідників» та листом від 18.04.2014 №195-04/2530 на адресу майнового поручителя ОСОБА_3 банком було надіслано вимогу про погашення простроченої заборгованості, яка залишилася без задоволення.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 23 грудня 2014 року по справі №910/12968/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2015 року, стягнуто солідарно з ПрАТ акціонерного товариства «Завод напівпровідників» та ПрАТ «Актив-Страхування» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за Кредитними договорами від 03.06.2009 №151109К19, від 17.07.2009 №151109К27, від 22.12.2009 №151109К39, від 06.11.2009 №151109К38, від 16.02.2010 №151110К2, від 03.03.2010 №151110К3 та від 21.04.2010 №151110К11, які укладені в рамках Генеральної кредитної угоди № 151109N2 від 03.03.2009 та Договору поруки від 31.03.2009 №151109Р7 в розмірі 16 986 544 (шістнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят шість тисяч п`ятсот сорок чотири) євро 30 центів, що за курсом НБУ станом на 25.06.2014 складає: 274 855 825 (двісті сімдесят чотири мільйони вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн 04 коп, 25 455 525 (двадцять п`ять мільйонів чотириста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) доларів США 48 центів, що за курсом НБУ станом на 25.06.2014 складає: 302 460 491(триста два мільйони чотириста шістдесят тисяч чотириста дев`яносто одна) грн 85 коп та 34 727 647 (тридцять чотири мільйони сімсот двадцять сім тисяч шістсот сорок сім) грн 49 коп (т.4 а.с.28-36).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості прострочена заборгованість позичальника ПрАТ «Завод напівпровідників» перед АТ «Укрексімбанк», яка виникла у зв`язку з невиконанням зобов`язань за Генеральною угодою та укладеними в її рамках кредитними договорами станом на 05.11.2014 року становить 19 150 852, 79 євро, 27 567 944, 11 доларів США та 46 515 563, 74 грн, всього в гривневому еквіваленті станом на 05.11.2014 року (1 долар США = 13, 497012 грн, 1 євро = 16, 890161 грн) прострочена заборгованість становить 742 061 423, 12 грн (т.3 а.с.3-119).

04 січня 2016 року, під час розгляду судом першої інстанції справи, відповідач ОСОБА_3 помер, що підтверджується актовим записом про смерть від 05 січня 2016 року №56, вчиненим Міським відділом по державній реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №9 від 05 травня 2016 року (т.4 а.с.118-120).

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті останнього, визначений главою 87 ЦК України.

За положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст. 1218 ЦК України).

Як убачається з копії спадкової справи №14/2016, заведеної 01 квітня 2016 року до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданої на запит суду приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С., та отриманої судом 07 листопада 2016 року за вх.№28642, спадкоємцями ОСОБА_3 , які прийняли спадщину є: дочка померлого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (заява про прийняття спадщини подана 01 квітня 2016 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №33); дочка померлого - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (заява про прийняття спадщини подана 23 червня 2016 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №92). Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини або про відкликання заяв про прийняття/відмову від спадщини від спадкоємців не надходили. Спадкова справа закінчена 13 липня 2016 року (т.4 а.с.135-204).

Як свідчать матеріали спадкової справи 22 вересня 2011 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. було посвідчено заповіт ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за №1326, за яким останній на випадок своєї смерті зробив розпорядження, за яким належні йому нежитлову будівлю та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №185526187 від 21.10.2019 року та №185523491 від 21.10.2019 року право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме: земельну ділянку, загальною площею 974,00 кв. м (цільове призначення для використання та розміщення адміністративного приміщення) (кадастровий номер :20:165:0006) та розміщену на ній нежитлову будівлю, загальною площею 2302,0 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №4577 від 03.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. ( т.6 а.с.11-22).

Судом також встановлено, що 25 травня 2016 року за №010-05/2244 позивач направив до Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори претензію та за повідомленням Кіровоградської міської державної нотаріальної контори від 17 червня 2016 року №1 зазначена претензія надіслана за належністю до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиної С.С., та була сформована приватним нотаріусом у спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.4 а.с.171-175).

Крім того, встановлено, що вимогу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» безпосередньо спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було направлено відповідно 05 вересня 2017 року та 06 вересня 2017 року за вих.№195-00/3748 від 04 вересня 2017 року, в яких Банк вимагав усунути порушення зобов`язань та здійснити погашення заборгованості за кредитним договорами, розмір якої станом на 04 січня 2016 року складає 255 006 085, 91 дол. США, 128 936 755, 33 євро та 551 047 811, 15 грн (т.5 а.с.32-46).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Державний експортно-імпортний банк України», дізнавшись про смерть іпотекодавця ОСОБА_3 у квітні 2016 року, звернувся з відповідною вимогою від 04.09.2017 за вих.№195-00/3748, до спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , направивши її спадкоємцям 05.09.2017 та 06.09.2017, тобто поза межами передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України, в редакції Закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин, шестимісячного строку.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до вимог статей 526, 530, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки та припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом (ч.ч.1, 3 ст.575 ЦК України).

Відповідно до ст.589, 590 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до визначення термінів в ст.1 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї

вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

При цьому, законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (Глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (Глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Поряд з цим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч.5 ст.1268 ЦК України).

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його (спадкодавця) особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відтак іпотека у разі набуття предмета іпотеки у власність спадкоємцями позичальника-іпотекодавця не припиняється. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Оскільки, у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 , який був майновим поручителем за іпотечним договором від 16 березня 2009 року, його (майнового поручителя) зобов`язання за зазначеним іпотечним договором включаються до складу спадщини, то у даному випадку підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Згідно зі ст.1282 ЦК України, в редакції Закону, чинного на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 04 січня 2016 року та відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. В свою чергу, недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі №6-33цс15.

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач пропустив строк на звернення з вимогою до спадкоємців, колегія суддів вважає неправильним, оскільки наведене спростовується письмовими доказами по справі.

Як убачається зі спадкової справи листом від 25 травня 2016 року №010-05/2244 Банком було направлено вимогу Першій Кіровоградскій державній нотаріальній конторі, в якій зазначив, що у Банку відсутня інформація про коло спадкоємців ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просив включити кредиторські вимоги для подальшого їх пред`явлення спадкоємцям, а також надати відомості про осіб, які подали заяву про вступ у спадщину, а також які вступили у спадщину (т.4 а.с.171-175).

Тобто позивач в процесі розгляду даної цивільної справи виконав умови ч.2 ст.1281 ЦК України, а саме протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги, тобто він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з правом вимоги до спадкоємців.

Апеляційним судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майнавід 21 жовтня 2019 №185526187 власником спадкового майна, яке є предметом іпотеки, є спадкоємиця ОСОБА_1 , номер запису про право власності 27335932 (т.6 а.с.14).

Як свідчить заява ОСОБА_1 від 07 липня 2016 року, яка міститься у спадковій справі, та в якій зазначено про те, що їй відомо, що вказане нерухоме майно є предметом іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. 16 березня 2009 року за реєстром №428. Їй - ОСОБА_1 нотаріусом доведено до відома та роз`яснено претензію кредитора - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», а також вимоги законодавства щодо обов`язку спадкоємця, за наявності кредиторів, повідомити їх про відкриття спадщини та задовольнити їх вимоги (т.4 а.с.185).

Мотивування суду першої інстанції, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів обізнаності спадкоємців із вимогою кредитора та порушення банком порядку пред`явлення такої вимоги, є помилковими, оскільки вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця. У цьому випадку АТ «Державний експортно-імпортний банк України» скористався своїм правом подати вимогу через нотаріуса. Банку не було відмовлено у прийнятті вимоги кредитора і не було рекомендовано звернутись із такою вимогою за місцезнаходженням спадкової справи.

Відповідно до пункту 11.1 розділу ХІ «Особливості формування спадкових справ» Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Мінюсту України 22.12.2010 №3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року

за №1318/18613, претензії кредиторів, а також заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, за яким були вжиті ці заходи, реєструються в книзі обліку і реєстрації спадкових справ і формуються у спадкові справи.

Оскільки вимога позивача міститься у заведеній нотаріусом спадковій справі та нотаріусом доведена до спадкоємця висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку на звернення з вимогою до спадкоємців є помилковим.

Вказаний правовий висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц.

Отже у даній цивільній справі відповідач ОСОБА_1 була обізнана про те, що належне нерухоме майно є предметом іпотечного договору. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не оспорює отримання нею спадщини, яке обтяжене іпотекою та за рахунок якого банк вправі задовольнити свої вимоги, обраний позивачем спосіб звернення стягнення на іпотечне майно не суперечить закону, та може бути застосований судом.

Зазначені вище обставини не були належно оцінені судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки за зазначеним вище іпотечним договором, укладеним між позивачем та ОСОБА_3 , в рахунок погашення перед позивачем заборгованості ПАТ «Завод напівпровідників».

Відповідно до ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у загальному розмірі 9135 грн, з яких 3654 грн за подачу позовної заяви та 5481 грн за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 09 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення наявної перед Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників» за зобов`язаннями, що виникли з кредитних договорів від 03.06.2009 №151109К19, від 17.07.2009 №151109К27, від 22.12.2009 №151109К39, від 06.11.2009 №151109К38, від 16.02.2010 №151110К2, від 03.03.2010 №151110К3, від 21.04.2010 №151110К11, які укладені в рамках Генеральної кредитної угоди від 03.03.2009 №151109N2, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16 березня 2009 року №151109Z28, а саме земельну ділянку загальною площею 974, 00 кв.м (цільове призначення для використання та розміщення адміністративного приміщення) (кадастровий номер :20:165:0006) та розміщену на ній нежитлову будівлю, загальною площею 2302,0 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 4575, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 03.08.2018, з визначенням способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ІН НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»(ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032112, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) судовий збір у розмірі 9135(дев`ять тисяч сто тридцять п`ять) грн

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 липня 2020 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний