ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 683/1920/18
Провадження № 22-з/4820/57/20
УХВАЛА

23 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І., Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши без виклику сторін у судове засідання заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном і відшкодування шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» про усунення перешкод у користуванні майном,

встановив:

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міронекс» (далі ТОВ «Міронекс») звернулося до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном і відшкодування шкоди.

ТОВ «Міронекс» зазначило, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 2015 року йому на праві власності належить цілісний майновий комплекс готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по АДРЕСА_1 , який складається з приміщень підвалу, першого і другого поверху будівлі та приміщень окремо розташованих гаражів. У свою чергу, ОСОБА_3 є власником приміщення ресторану «Європа» за вказаною адресою, а також приміщень холодильних камер і решти гаражів. З часу набуття будівлі готелю у власність позивач здійснює її поточний ремонт, зокрема ним були виконані роботи з облицювання фасаду декоративним каменем на суму 5 745 грн.

19 червня 2018 року відповідачі зірвали декоративний камінь зі стіни фасаду, а ОСОБА_1 пошкодив ручку дверей підвального приміщення вартістю 240 грн.

5 липня 2018 року ОСОБА_1 пошкодив і забрав стійку-попільничку, встановлену при вході в приміщення, на відновлення якої позивачем витрачено 508 грн.

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 вирвав ручку пластикових дверей запасного виходу, чим товариству завдано шкоди на суму 2 105 грн.

4 січня 2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проникли на територію готелю та пошкодили вхідні двері сауни, на відновлення яких позивачем витрачено 14 280 грн.

Також у 2018 році ОСОБА_1 змонтував металеву конструкцію біля титульної стіни готелю, внаслідок чого перекрито доступ до вентиляційного каналу, а товариству чиняться перешкоди в проведенні ремонтних робіт.

За таких обставин ТОВ «Міронекс» просило суд:

усунути перешкоди шляхом заборони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 втручатись у проведення ремонтних робіт на стінах підвального поверху титульної сторони готелю, по висоті 05-55 м над рівнем вимощення зі сторони титульного фасаду та входом у підвальне приміщення готелю, на відстані 0,87 м від лівої стійки дверей і 0,94 м від правої стійки дверей, і заборони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 входити у приміщення по АДРЕСА_1 , а також зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати металеву конструкцію біля титульної стіни готелю;

стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на свою користь 20 265 грн майнової шкоди;

стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 2 613 грн майнової шкоди, заподіяної пошкодженням стійки-попільнички та ручки пластикових дверей.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом в інтересах ОСОБА_3 до ТОВ «Міронекс» про усунення перешкод у користуванні майном.

ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 і ТОВ «Міронекс» є співвласниками нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_3 належить приміщення колишнього ресторану «Європа» та приміщення окремо розташованих гаражів і холодильних камер. Підвальне приміщення будівлі, в якому розміщена мережа водопостачання та водовідведення, встановлений засіб обліку холодної води, а також горище, сходові клітини, коридори та входи до будівлі знаходяться у загальному користуванні сторін. ТОВ «Міронекс» встановило замок на вхідних дверях, які ведуть до сходової клітини, підвального приміщення та приміщень ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивач не може користуватися своїм майном.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд:

усунути перешкоди у здійсненні права користування спільними допоміжними приміщеннями загального користування власнику ОСОБА_3 , його представникам і законним користувачам майна (орендарям та іншим);

зобов`язати ТОВ «Міронекс» не чинити перешкод у користуванні спільними допоміжними приміщеннями загального користування по АДРЕСА_1 , та визначити загальне право на вільний доступ до підвального приміщення, горища, входів, сходових клітин і коридорів, які необхідні для повноцінного користування підвальним приміщенням та горищем, зобов`язати ТОВ «Міронекс» забезпечити вільний доступ у ці приміщення.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року в первісному позові ТОВ «Міронекс» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Міронекс» не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні майном шляхом надання вільного доступу до підвального приміщення та сходової клітини будівлі по АДРЕСА_1 . В решті зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Міронекс» на користь ОСОБА_1 704 грн 80 коп. судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2020 року рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року про відмову у первісному позові про відшкодування шкоди та часткове задоволення зустрічного позову скасовано і в цій частині вимог ухвалено нове судове рішення, розподіл судових витрат змінено.

Первісний позов ТОВ «Міронекс» про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Міронекс» 16 625 грн майнової шкоди та 1 280 грн 45 коп. судового збору за подання позову, а всього 17 905 грн 45 коп.

Зобов`язано ТОВ «Міронекс» передати ОСОБА_1 дві пошкоджені дверні ручки та пошкоджені двері з комплектуючими матеріалами.

В решті первісного позову про відшкодування шкоди відмовлено.

В зустрічному позові ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ТОВ «Міронекс» про усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням і сходовою клітиною по АДРЕСА_1 , відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Міронекс» 2 977 грн 88 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 5 453 грн 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 8 431 грн 48 коп. судових витрат.

ТОВ «Міронекс» звернулося до Хмельницького апеляційного суду з заявою про винесення додаткової постанови посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції не вирішив у повному обсязі питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зокрема: 4 364 грн 60 коп. витрат у суді першої інстанції (правова допомога надана Адвокатським бюро Євдоченко Н.Д.) та 12 006 грн витрат у суді апеляційної інстанції (правова допомога надана Адвокатським об`єднанням «Барген»). Всього ТОВ «Міронекс» просило стягнути з ОСОБА_1 15 370 грн 60 коп. судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В силу ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ?...? ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 41 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснив, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного Бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи на підставі ?...? ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що 8 липня 2016 року між Адвокатським бюро Євдоченко Н.Д. і ТОВ «Міронекс» укладено договір №9/16 про надання правової допомоги (т. 4 а.с. 38), за умовами якого адвокат Євдоченко Н.Д. зобов`язалася надавати товариству правову допомогу з питань, які виникають у його діяльності, а ТОВ «Міронекс», у свою чергу, зобов`язалося сплатити узгоджений гонорар.

Згідно платіжного доручення №4360 від 10 липня 2018 року (т. 1 а.с. 51) ТОВ «Міронекс» перерахувало на рахунок Адвокатського бюро Євдоченко Н.Д. 4 364 грн 60 коп. плати за правову допомогу.

Звертаючись до суду першої інстанції з первісним позовом (т. 1 а.с. 2-4), ТОВ «Міронекс» включило до попереднього (орієнтовного) розрахунку понесених судових витрат указану суму витрат на професійну правничу допомогу. Разом із тим, товариство не подало суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відповідно до ордера серії АІ №1034112 від 14 травня 2020 року, виданого Адвокатським об`єднанням «Барген» на підставі договору про надання правової допомоги №16/03/20 від 16 березня 2020 року (т. 4 а.с. 196), адвокат Гевко А.В. надавав ТОВ «Міронекс» професійну правничу допомогу в Хмельницькому апеляційному суді.

Під час розгляду справи ТОВ «Міронекс» не подало суду апеляційної інстанції цей договір, а також платіжний документ про понесення ним судових витрат і детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Крім того, всупереч ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів ТОВ «Міронекс» не заявило про понесені витрати на професійну правничу допомогу та надання доказів про ці витрати протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява ТОВ «Міронекс» про ухвалення додаткового рішення у справі є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 368, 381, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Міронекс» в ухваленні додаткового рішення у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук