ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року задоволено заяву начальника Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області Білянського В.Є., про забезпечення позову.

Накладено арешт на транспортний засіб Ford Mondeo CLX,1995 року випуску, зеленого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , потужність двигуна 1796 см/куб, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 (а.с.75-76,93-94).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом 1 інстанції процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити (а.с. 79-84).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Ford Mondeo CLX,1995 року випуску, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення даного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Завданням забезпечення позову є негайне вжиття заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Ford Mondeo CLX,1995 року випуску, зеленого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , потужність двигуна 1796 см/куб, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN код WFOFXXGAGFBV29911 є ОСОБА_1 (а.с. 72,73).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 108 049,50 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву начальника Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області Білянського В.Є.про забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що відповідає положенням ч. 2 ст.149 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги та посилання на те, що у справі відсутні докази щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення є безпідставними, та не являються підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову, суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Колегія суддів зазначає, що застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову не призведе до обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки спірний автомобіль фактично перебуває у його користуванні та володінні, а обмежується виключно правом розпорядження (відчуження) рухомого майна, яке є предметом даного спору. Застосований судом першої інстанції арешт є тимчасовим заходом та діє до вирішення спору по суті.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про заміну заходу забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 259,260, 367, 375, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: