КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7223/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену суддею Притулою Н.Г. 3 березня 2020 року, по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов Андрій Миколайович, Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича від 14.01.2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника - квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні №59642340 визнати неправомірною та скасувати,обґрунтовуючи тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває ВП №59642340 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2610/19593/2012 про звернення стягнення на зазначену квартиру в рахунок погашення кредитної заборгованості. Приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження за № 59642340. В межах виконавчого провадження приватний виконавець неодноразово намагався отримати доступ до квартири, однак, ухвалою суду йому було відмовлено у примусовому доступі до квартири. 14.01.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт квартири. Як зазначає заявник, опис квартири було проведено при зачинених дверях за технічною документацією у зв`язку з ненаданням доступу до квартири. Заявник не погоджується із постановою та вважає, що її було складено всупереч положенням ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» так як відсутні обов`язкові характеристики майна, яке описується, а саме: призначення кімнат (приміщень) та матеріал стін, а також у відповідності до положень ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» не були присутні поняті при описі квартири. Крім того, відсутнє належне повідомлення боржника про проведення опису та арешту майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 березня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду, представник скаржника подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника - квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні №59642340 визнати неправомірною та скасувати, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник скаржника в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 09.04.2013 року Шевченківський районний суд м. Києва розглянув справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та задовольнив вимоги частково - в рахунок стягнення заборгованості ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариства «РОДОВІД БАНК» за кредитним договором № 28.4/СЖ-061.06.2 від 11.07.2006 року у розмірі 814 595 доларів США 94 центи США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 07.08.2012 року 6 511 065 грн. 36 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідним відділом державної виконавчої служби.

Рішення набрало законної сили та 05.09.2013 року ПАТ «Родовід Банк» було видано виконавчий лист.

Виконавчий лист неодноразово пред`являвся до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича від 24.07.2019 року відкрите виконавче провадження №59642340 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Вимогами від 16.09.2019 року, 23.10.2019 року та 23.12.2019 року приватний виконавець вимагав від Рябіки І.В. бути присутньою 04.10.2019 року об 11 год. 00 хв., 11.11.2019 року о 10.00 год. та 14.01.2020 року об 11 год. 00 хв. та надати доступ до приміщення квартири АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій.

Вимоги відправлялись на адресу боржника, зазначену у виконавчому листі, оскільки іншої адреси боржник не повідомляла приватному виконавцю.

Вимоги боржник не отримувала.

04.10.2019 року приватний виконавець склав акт в якому зазначив, що на неодноразові дзвінки у вхідні двері квартири, двері ніхто не відкрив. За словами сусідів, боржниця в зазначеній квартирі не проживає та як житло її не використовує.

11.11.2019 року приватний виконавець склав акт в якому зазначив, що двері квартири йому ніхто не відчинив.

14 січня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов А.М. виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника за якою описано та накладено арешт на майно - квартиру АДРЕСА_1 , в якій міститься перелік приміщень квартири із зазначенням їх площі.

Як зазначено в постанові, опис та арешт квартири був проведений при зачинених дверях за технічною документацією у зв`язку з ненаданням боржником доступу до квартири.

Так, відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час виникнення правовідносин, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відтак, державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч.5 статті 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Крім того, згідно з положеннями статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч.2 статті 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстав для скасування постанови приватного виконавця Авторгова А.М. про опис та арешт майна боржника- квартири АДРЕСА_1 від 14 січня 2020 року, винесену у виконавчому провадженні № 59642340 щодо виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва від 5 вересня 2013 року немає.

Приватний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень, порушень Закону України «Про виконавче провадження» не допустив.

Та обставина, що приватний виконавець здійснив опис та арешт майна, квартири, без проникнення в неї, на думку колегії суддів не є підставою для скасування постанови, оскільки приватний виконавець здійснив опис та арешт майна без входження в квартиру не із власного недбальства, а в результаті недобросовісної поведінки боржника, який у даному випадку діяв не добросовісно, не отримуючи надісланих на його адресу документів виконавчого провадження та тривалий час фактично ухиляючись від виконання рішення суду, внаслідок чого опис квартири був проведений без огляду об`єкта. Боржниця була обізнана зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими за рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження, що вимагало від неї добросовісної процесуальної поведінки, як то цікавитися у розумні строки перебігом виконавчого провадження та отримувати кореспонденцію, яка надходить на її адресу.

Доводи апеляційної скарги про те, що неналежний опис квартири призведе до її неправильної оцінки при реалізації цього майна на торгах, також не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки при оцінці квартири, яка буде виставлятися на торги, сторони виконавчого провадження будуть мати можливість надати доступ до квартири особі, яка буде здійснювати оцінку майна, з метою її правильного оцінення.

Колегія суддів погоджується також із висновком суду першої інстанції щодо відсутності понятих при здійсненні опису квартири.

Обов'язкова присутність понятих передбачена частиною третьою статті 53 Закону лише в разі примусового входження представника виконавчої служби у приміщення , в даному випадку входження не відбулося, при описі приміщення за технічною документацією присутність понятих не є обов`язковою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні скарги.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України , колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 3 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 липня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: