Справа № 211/4400/18
Провадження № 2/211/103/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 липня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю із померлим ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , в період із березня 2005 року по день смерті спадкоємця - ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши, що 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивачки по справі - ОСОБА_4 . ОСОБА_4 був громадянином Молдови, а тому документи, які підтверджують родинні відносини між ним та позивачкою, у позивачки відсутні у зв`язку із неможливістю їх одержання. Окрім того, сама позивачка по справі відносяться до ромської етнічної групи, а тому дуже багато зокрема факти народження, реєстрації шлюбу, тощо, часто особами не здійснювалися, у зв`язку із чим встановити деякі із фактів не вбачається за можливе, ОСОБА_4 приїхав на територію України із Республіки Молдова, був громадянином даної держави, що підтверджується копією його паспорту. В 2001 році, ОСОБА_4 придбав на території України житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 та позивачка по справі підтримували свої родинні відносини. Вони тісно спілкувалися, відвідували один одного, допомагали за необхідності. У зв`язку із житловими проблемами у позивачки в 2005 році ОСОБА_5 запропонував позивачці переїхати до нього на проживання із своєю сім`єю.

Він зазначав, що він мешкає сам, потребує допомоги у догляді за будинком, та в будинку буде достатньо місця для всіх. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 була зареєстрована в будинку своєї матері, за адресою: АДРЕСА_2 , на пропозицію свого дядька вона погодилася. Як зaзнaчaла позивачка ОСОБА_4 неодноразово вказував їй, що після його смерті, будинок залишиться їй однак за свого життя він не встиг скласти заповіт на майно.

Таким чином, із своїм дядьком позивачка стала мешкати спільно однією сімєю, починаючи із березня 2005 року та до самого дня смерті дядька - ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час такого проживанн ОСОБА_3 та її дядько - ОСОБА_4 спільно вирішували всі проблеми їхньої родини, разом утримували будинок. Позивачка піклувалася про свого дядька, надавала йому всю необхідну допомогу. Вони разом обробляли присадибну ділянку, спільно проводили поточний ремонт майна тощо. Крім того, коли ОСОБА_4 помер, ОСОБА_3 взяла на себе всі витрати пов`язані із похованням дядька, та після поховання ОСОБА_4 ,вона продовжує мешкати в будинку спільно зі своїми дітьми до сьогоднішніх пір та несе витрати на утримання майна.

В даний час, заявниця виявила намір оформити правоустановчі документи на майно, однак з`явившись до нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, їй стало відомі, в якості спадкоємців з`явились відповідачі по справі, які представились ніби то дітьми. Саме із цих міркувань, державний нотаріус відмовила Павловій І.П. у прийнятті у заяв про прийняття спадщини, оскільки між нею та ОСОБА_4 не підтверджено факту родинних відносин відносин, та вона не є спадкоємицею першої черги. Інформація про будь-яких дітей є для позивачки новиною, оскільки про дітей ОСОБА_4 ніколи не розповідав, позивачці було відомо зі слів ОСОБА_4 , що до нього приблизно в 2008 році зверталися далекі розичі із приводу реєстрації їх в будинку покійного, оскільки їм потрібно було отримати якісь документи менти. Як виявилося в даний час, дані особи зазначили, що вони є дітьми ОСОБА_4 , одна зазначені особи в будинку спільно із ОСОБА_4 ніколи не мешкали, та де вони перебувають у даний час позивачці невідомо.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року провадження по справі відкрито у загальному порядку.

22.10.2018 року ухвалою суду було витребувано докази по справі, а саме витребувано від Державного нотаріуса Четвертої Криворізької нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 14.01.2019 року підготовче судове засідання по справі закрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року замінено первісних відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 належним Виконавчим комітетом Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення. Виключити зі складу відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 08.07.2019 року залучена до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 09.07.2020 року закрито провадження у справі ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення відносно третьої особи ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ухвалено далі розглядати справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судовому засіданні представники позивачки на позові наполягали, просили задовольнити. Адвокат Уманець Б.Б. суду пояснила відповідно змісту позову, зазначила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які зазначені у спадковій справі не зверталися із заявою про прийняття спадщини. Є заява у спадковій справі від ОСОБА_8 , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь дітей померлого.

В минулих судових засіданнях представник відповідача ОСОБА_9 проти позовних вимог заперечувала, пояснила, що відповідачами по справі мають бути діти, а не виконком, невідомо з яких підстав буде відповідачем виконком, адже з нотаріальної справи вбачається , що у померлого спадкодавця є діти. Орган виконавчої влади залучається в тому випадку коли є інформація, що спадщину не прийняли спадкоємці, але такої інформації немає. Надалі 09.07.2020 року представником відповідача ОСОБА_9 в судове засідання було надано заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладалася на розсуд суду.

До винесення ухвали суду від 09.07.2020 року про закриття провадження відносно третьої особи ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в минулих судових засіданнях представник третьої особи ОСОБА_10 суду пояснював, що позовні вимоги не визнає, що докази по справі недостовірні, ОСОБА_11 перебував у зареєстрованому шлюбі , був громадянином Молдови, зареєстрований з 1984 року , його дружина також громадянка ОСОБА_12 . Третя особи ОСОБА_13 з батьком та матір`ю переїхала у м. Кривий Ріг. Батько помер у 2010 році, ОСОБА_7 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 2008 року.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачкою , її батьки там проживали з 1960 року, вона сама заселилася в будинок в 2010 році, коли там жили батьки, вона часто бувала у них в гостях. ОСОБА_3 проживала по сусідству з 2005 року зі своїми дітьми, Там проживав ОСОБА_15 , який запросив до себе проживати свою племінницю , яка там і продовжує жити . В 2010 році ОСОБА_15 помер , ОСОБА_3 сама займалася витратами та організацією поховання.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні, пояснила, що вона знайома з позивачкою ОСОБА_3 з 2000 року , вони мають хороші відносини. Їй відомо , що у ОСОБА_3 були проблеми з житлом і дядько ОСОБА_15 взяв її жити до себе. Вона з позивачкою живуть через город. ОСОБА_3 живе зі своїми дітьми за адресою АДРЕСА_1 з 2005 року. Ні про яких родичів дядька ОСОБА_15 свідкові не відомо.

Згідно наданої на витребування суду копії спадкової справи № 63/2011 , яка заведена після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що спадкоємиця померлого ОСОБА_17 , яка є дружиною померлого ОСОБА_11 відмовляється від прийняття спадщини на користь дітей померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в рівних частинах кожному. Крім того з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини зверталася 17.08.2015 року ОСОБА_18 , якій нотаріусом було роз`яснено, про необхідність з`явитися особисто та підтвердити родинні зв`язки з померлим. Надалі від ОСОБА_18 заяв не надходило. Від будь-яких інших осіб заяв до нотаріуса не надходило взагалі. (а.с. 44-53).

Дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 . (а.с. 9 копія свідоцтва про смерть ).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18616025 від 23.04.2008 року, виданого КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 перебував у приватній власності ОСОБА_11 (а.с. 11) .

В якості письмових доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 в період з березня 2005 року по 14.09.2010 року, день смерті ОСОБА_4 є:

- акт про проживання від 18.09.2017 року , що затверджений головою квартального комітету № 26 , згідно якого вказано, що в будинку за адресою АДРЕСА_1 , в період з березня 2005 року та по 14.09.2010 року , мешкали спільно, вели господарство, обробляли землю, як родина ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , яка проживала без реєстрації, з 14.09.2010 року до дня складення акту ОСОБА_3 проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації. (а.с. 18).

- довідка від 09.05.2018 року № 231 про склад сім`ї , якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 з дітьми, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та ОСОБА_23 . ( а.с. 19).

- копії квитанцій про сплату комунальних послуг за будинок АДРЕСА_1 , згідно яких вбачається, що за будинок комунальні платежі здійснює саме ОСОБА_3 ( а.с. 20-22),

Крім того факт проживання ОСОБА_3 з дітьми в будинку за адресою АДРЕСА_1 в період з 2005 року по 14.09.2010 року підтверджено показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 в судовому засіданні.

Надані заявником письмові докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання ОСОБА_3 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 2010 року (момент смерті ОСОБА_4 ) з веденням спільного господарства, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

За приписами ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю .

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи зі змісту п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вимога позивача розглядається в позовному провадженні, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення (проживання однією родиною ) може бути наслідком наступного майнового спору.

При цьому у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України).

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на день відкриття спадщини проживали разом за однією адресою більше ніж пять років з березня 2005 р. по вересень 2010 рік , як одна сім`я, вели спільний побут, господарство та витрати, що не порушує встановлені законом строки.

Виходячи з наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви ОСОБА_3 оскільки обставини, на які вона посилається в своїй позовній заяві, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Встановлення факту спільного проживання однією родиною не суперечить законодавству, оскільки від них залежить виникнення особистих чи майнових прав позивача, зокрема оформлення спадщини та законом не визначено іншого порядку їх встановлення, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Встановлення факту спільного проживання позивача з померлим ОСОБА_4 має для позивача юридичне значення і потрібне для оформлення спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з березня 2005 року по день смерті ОСОБА_4 14.09.2010 ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки цей факт знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12,13,19, 76-81, 258- 259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 в період із березня 2005 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.07.2020 року.

Суддя: Н. О. Сарат