Справа № 489/2278/20
Номер провадження 2/489/1810/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

встановив

В травні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2019 з відповідача стягнено аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000, 00 грн., починаючи з 10.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду внаслідок чого станом на 01.04.2020 виникла заборгованість у розмірі 46 666,66 грн.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він оскаржував рішення суду від 23.12.2019 про стягнення з нього аліментів. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17.03.2020 вказане рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва залишено без зміни. Отже відсутні підстави для нарахування пені на період оскарження судового рішення.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Направив суду відзив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва № 489/2081/19 від 23.12.2019 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до Постанови Миколаївського апеляційного суду від 17.03.2020, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2019 залишено без зміни.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 21.04.2020, здійсненим Інгульським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), станом на березень 2020 року утворилася заборгованість у сумі 46 666,66 грн.

Відповідно до довідки ТОВ МА ІСМА вих. № 11/0720 від 14.07.2020, виконавчий лист щодо стягнення аліментів з працівника ОСОБА_2 станом на 14.07.2020 не надходив.

Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З огляду на положення наведеної норми суд не погоджується з позицією позивача про те, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів має нараховуватись з часу встановленого судом у рішенні суду з якого присуджені аліменти, адже обов`язок відповідача по сплаті щомісячних платежів та у відповідному розмірі, а також право на нарахування пені настали з 17.03.2020 (часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили).

З 17.03.2020 до 31.03.2020 відповідач мав сплатити суму нарахованих аліментів за період з 10.04.2019 до 01.04.2020 або звернутись про розстрочку сплати заборгованості. З 01.04.2020 у позивача виникає право на нарахування пені у випадку несплати заборгованості, однак пеня нараховується не з 10.04.2019, а з 01.04.2020, оскільки у ст. 196 СК України вказано, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Тобто, якщо після набрання рішенням законної сили з вини платника аліментів виникла заборгованість, на неї нараховується пеня.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахуваннянеустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у зв`язку з чим в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в повному обсязі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.07.2020.

Суддя В. В. Кокорєв