Справа № 523/896/20
Провадження №2/523/1686/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" липня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так, позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 »), разом з батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у 1970 року були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була отримана батьком позивачки ОСОБА_5 від Ленінської районної ради народних депутатів м. Одеси на підставі ордеру № 47 на родину у складі три чоловіка.

Користуючись своїм правом основного наймача, у 1976 року батько надав можливість зареєструватися (прописатися) бабусі по батьковій лінії відповідачу ОСОБА_2 , як члену родини. Однак ОСОБА_2 , маючи інше місце проживання з 1980 року жодного дня не проживала у квартирі АДРЕСА_1 .

Доказом того, що ОСОБА_2 , починаючи з 1980 р. по теперішній час, не проживає за адресою АДРЕСА_2 є актом про не проживання від 23.10.2019 року підписаний сусідами та начальником дільниці № 7 КП ЖКС «Пересепський». Згідно з довідкою виданою Центром ПМСД № 12 від 18.10.2019 року ОСОБА_2 на диспансерному обліку не перебуває за медичною допомогою не зверталась.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просили задовольнити позовні у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась за місцем реєстрації, а також через оголошення на сайті суду.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 »), разом з батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у 1970 року були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була отримана батьком позивачки ОСОБА_5 від Ленінської районної ради народних депутатів м. Одеси на підставі ордеру № 47 на родину у складі три чоловіка.

Користуючись своїм правом основного наймача, у 1976 року батько надав можливість зареєструватися (прописатися) бабусі по батьковій лінії відповідачу ОСОБА_2 , як члену родини. Однак ОСОБА_2 , маючи інше місце проживання з 1980 року жодного дня не проживала у квартирі АДРЕСА_1 .

Доказом того, що ОСОБА_2 , починаючи з 1980 р. по теперішній час, не проживає за адресою АДРЕСА_2 є актом про не проживання від 23.10.2019 року підписаний сусідами та начальником дільниці № 7 КП ЖКС «Пересепський». Згідно з довідкою виданою Центром ПМСД № 12 від 18.10.2019 року ОСОБА_2 на диспансерному обліку не перебуває за медичною допомогою не зверталась.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Керуючись ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст складено та підписано 10.07.2020