КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/3359/18
Провадження № 22-ц/824/3326/2020
УХВАЛА

22 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мельника Я.С., розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором, через що ухвалою Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху.

З матеріалів справи вбачається, що копія вказаної ухвали направлялася апелянту на адресу, яка зазначена в його апеляційній скарзі, однак станом на 22 липня 2020 року апелянт недоліків апеляційної скарги не усунув, будь-яких клопотань щодо продовження строку на усунення недоліків не надавав.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищенаведене, оскільки недоліки апеляційної скарги усунуто не було, апеляційна скарга підлягає поверненню, при цьому апелянт ОСОБА_1 , який звернувся до суду за захистом своїх прав, протягом тривалого часу перебування його апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції не цікавився про стан відомого йому провадження, що свідчить про процесуальну бездіяльність скаржника, будь-яких клопотань про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги не надавав, а тому повернення поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги не може вважатися обмеженням у доступі до правосуддя.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 357 України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2019 року вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду Я.С. Мельник