Справа № 361/8538/19
Провадження № 2/361/1377/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Русанівської сільської ради Броварського району Київської області про встановлення фактів родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Русанівської сільської ради Броварського району Київської області про встановлення фактів родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (повторним), виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 18 травня 1999 року серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про смерть, виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 12 липня 2019 року серія НОМЕР_2 .

Спадкодавець заповіту не залишив, після його смерті залишилася спадщина, яку вона прийняла у встановленому порядку та строки, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Спадкове майно складається як з майна, на яке спадкодавцем оформлено та зареєстровано в установленому порядку право власності (частка в квартирі АДРЕСА_1 ) так і майна, на яке її померлий чоловік мав право в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яке він прийняв, однак за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину.

Право на частку у вищевказаній квартирі позивач має можливість оформити в установленому порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. А у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які були прийняті ним як спадщина його матері ОСОБА_3 , їй було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 жовтня 2019 року, виданої державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , матір`ю, та ОСОБА_2 , сином, встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_3 , визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1:01:032:0039, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку кадастровий номер 1:01:045:0013, площею 0,300 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 » в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Русанівської сільської ради Броварського району Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що є двоюрідною сестрою чоловіка позивача, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , він жив разом з нею до її смерті, доглядав за матір`ю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що є двоюрідною сестрою чоловіка позивача, ОСОБА_3 є її тіткою та матір`ю ОСОБА_2 , він жив разом з нею до її смерті, доглядав за матір`ю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (повторним), виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 18 травня 1999 року серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про смерть, виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 12 липня 2019 року серія НОМЕР_2 (а.с.11,12).

Позивач ОСОБА_1 у встановленому порядку та строки звернулася із заявою до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13).

Постановою державного нотаріусу Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. №3140/02-31 від 23.10.2019 р. відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.17).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області 09 серпня 2017 року (а.с.14).

На момент смерті вона була власником земельної ділянки кадастровий номер 1:01:045:0013, площею 0,300 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 », що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 335522, виданого управлінням Держкомзему у Броварському районі 16 червня 2010 року та земельної ділянки кадастровий номер 1:01:032:0039, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 335521, виданого управлінням Держкомзему у Броварському районі 16 червня 2010 року (а.с.15,16).

Згідно відомостей Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області, що викладені у листі від 22 червня 2018 року вих.№ 1840/02-14, ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття спадщини та доказів постійного проживання разом з померлою ОСОБА_3 на час смерті не мав. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру № 58017437 від 23 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не зареєстрована (а.с.18,21).

22 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 . Заява оформлена державним нотаріусом та прийнята з вхідним № 1157/02-14 від 22 червня 2018 року (а.с.22).

Відповідно до заповіту, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Русанівської сільської ради Броварського району Київської області 20 жовтня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за №300, ОСОБА_3 заповіла своє майно сину ОСОБА_2 (а.с.25).

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 30 жовтня 1957 року, складене російською мовою на ім`я « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , место рождения с. Русанов, Броварского района Киевской области, в книге записей актов гражданского состояния о рождении была сделана запись № 60. Родители, мать - ОСОБА_3 » (а.с.26).

В експертному висновку кандидата філологічних наук Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України ОСОБА_9 зазначено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі випадки зближення в усному мовленні (із перенесенням в офіційні документи) етимологічно віддалених імен на зразок ОСОБА_3 і ОСОБА_3 (рос. ОСОБА_3 ). Таке зближення (до ступеня змішування) відбувається здебільшого за посередництвом здрібнілих форм зазначених імен, а саме ОСОБА_3 , утвореного від ОСОБА_3 і варіантного ряду здрібнілих форм ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3., утворених від імені ОСОБА_3 . Це зумовлює виникнення орфографічно відмінних записів особового імені в різних документах однієї особи або членів однієї родини. З урахуванням зазначеного записи особового імені рос. ОСОБА_3 (свідоцтво про народження ОСОБА_2 , запис російською мовою мать ОСОБА_3 ), ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть, заповіт, довідка, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_3 ) у документах зазначеної особи, наданих для експертизи, є ідентичним. Прізвища ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть, заповіт, довідка, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 (паспорт, зазначений заповіт, запис ОСОБА_2 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичним. (а.с.27-31).

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також підтверджується текстами 2 заповітів, де ОСОБА_3 , усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно на випадок смерті заповідала своє майно сину - ОСОБА_3 (в заповіті, датованому 05 вересня 2007 року) ОСОБА_3 (в заповіті, датованому 20 жовтня 2010 року) ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки виконкому Русанівської сільської ради Броварського району Київської області від 09 серпня 2017 року №951, ОСОБА_2 постійно проживав з матір`ю ОСОБА_3 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та вів з нею спільне господарство (а.с.32).

Актами від 22 вересня 2015 року, від 19 серпня 2016 року та від 21 липня 2017 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_21 - син. ОСОБА_2 фактично не проживає з червня 2015 року, його особисті речі, речі вжитку, спальне місце та інші ознаки, що вказують на його фактичне проживання в квартирі, не виявлені (а.с.37-39).

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , який постійно проживав разом з нею на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з пунктом 3.1. роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верхового суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач ОСОБА_1 , згідно чинного законодавства, має право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 182, 328, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 258-259, 263-265, 350, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , матір`ю, та ОСОБА_2 , сином.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1:01:032:0039, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку кадастровий номер 1:01:045:0013, площею 0,300 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 » в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський