Провадження № 2/752/925/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 липня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про стягнення пені, інфляції та трьох відсотків річних, -

встановив:

23.07.2018 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом про стягнення пені, інфляції та трьох відсотків річних з ПАТ «СК «Скайд».

26.07.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В обґрунтування заявлених вимог, позивачкою зазначено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01.03.2017 року з ПАТ «СК «Скайд» на її користь стягнуто на відшкодування страхового відшкодування, пені, збитків від інфляції, 3 % річних та витрат за експертне дослідження 44 667, 04 грн. Зазначеним вище рішенням стягнуто заборгованість за період з 05.01.2016 року по 21.04.2016 року, однак станом на 23.07.2018 року рішення суду не виконано. Позивачка зазначила, що станом на 22.05.2018 року заборгованість відповідача перед нею збільшилася на 30 280, 22 грн., з яких: пеня 19 147, 42 грн., збитки від інфляції 9 196, 66 грн., 3 % річних 1 936, 14 грн. Просила стягнути з ПАТ «СК «Скайд» на її користь 30 280, 22 грн.

У судовому засіданні 22.07.2020 року позивачка підтримала заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ПАТ «СК «Скайд» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

З огляду на викладене вище, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки ПАТ «СК «Скайд» про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином.

Заслухавши думку позивачки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений останньою до ПАТ «СК «Скайд» позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01.03.2017 року з ПАТ «СК «Скайд» на її користь стягнуто на відшкодування страхового відшкодування, пені, збитків від інфляції, 3 % річних та витрат за експертне дослідження 44 667, 04 грн. (а.с. 6-8).

ОСОБА_1 повідомила, що зазначене рішення отримала 14.03.2017 року, а із заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.03.2017 року звернулася у березні 2018 року.

06.03.2018 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 363/2185/16-ц про стягнення з ПАТ «СК «Скайд» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування, пені, збитків від інфляції, 3 % річних та витрат на експертне дослідження у сумі 44 667, 04 грн.

09.03.2018 року зазначений виконавчий лист відправлено на адресу ОСОБА_1 .

Будучи присутньою у судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 також повідомила суд, що їй невідомо чи отримувала страхова компанія рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.03.2017 року, а також, те, що вона пред`являла виконавчий лист до виконання, однак не може вказати кому саме, та, що відповідач ПАТ «СК «Скайд» не здійснює господарську діяльність про що їй відомо з відкритих джерел.

Позивачка ОСОБА_1 , в обґрунтування заявлених вимог посилається на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положення ЦК України.

Відповідно до ст. 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, ст. ст. 36.1., 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою; страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Виконання судових рішень здійснюється відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Статтями 1, п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ч. ч. 1, 2 ст. 15, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 26 зазначеного вище Закону визначено, що: виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню; відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник ; стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення; право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу; виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 невідомо чи отримував відповідач ПАТ «СК «Скайд» рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.03.2017 року. Остання повідомила суд про те, що з відкритих джерел дізналася, що страхова компанія не здійснює свою господарську діяльність.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що вона пред`являла виконавчий лист до виконання, однак не може вказати кому саме. Будь-яких документів про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа № 363/2185/16-ц виданого 06.03.2018 року Вишгородським районним судом Київської області позивачка суду не надала.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не надано суду доказів з приводу того, що страхова компанія отримувала рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.03.2017 року, а також те, що позивачка звертала отриманий на виконання зазначеного рішення суду виконавчий лист № 363/2185/16-ц виданий 06.03.2018 року Вишгородським районним судом Київської області до примусового виконання у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що прострочення виконання зобов`язання у вигляді виплати ПАТ «СК «Скайд» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування та штрафних санкцій у розмірі 44 667, 04 грн. відсутнє.

З огляду на викладене вище, заявлені ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Скайд» позовні вимоги про стягнення пені, інфляції та трьох відсотків річних, не підлягають задоволенню судом.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 274-279, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про стягнення пені, інфляції та трьох відсотків річних, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції яким ухвалено судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк