_____ ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи 766/4714/16-ц

номер провадження: 22-ц/819/1037/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

судді: Бездрабко В.О.,

Семиженко Г.В.,

секретар Дундич А.О.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року ухваленого у складі судді Дорошинської В.Е. у цивільній справі № 766/4714/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про захист прав споживача, стягнення шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у стягненні пені за час порушення строку повернення депозитного вкладу, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання банку повернути вклад після закінчення дії договору не передбачають відповідальності за прострочення виплати коштів вкладнику у відповідності до положень ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки в розумінні вказаної норми закону банківський вклад не є результатом роботи чи надання послуг.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив із того, що позивач не довів наявність душевних та психічних страждань, їх тривалість через неповернення вкладу банком.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року залишено без змін. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», однак під час дії Постанов Правління Національного банку України, якими обмежено видачу готівкових коштів із депозитних рахунків вкладників, не підлягає нарахуванню пеня у розмірі 3% річних вартості послуг за кожен день прострочення, як то передбачено ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди.

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначив, що при новому розгляді справи необхідно дати належну оцінку доводам позивача як на підтвердження своїх позовних вимог щодо заявленого розміру пені та з`ясувати, чи було вказаними діями банку завдано йому моральної шкоди. Під час розгляду справи апеляційному суду необхідно врахувати наведений висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права ( 20 березня 2019 року № 761/26293/16-ц).

Заслухавши суддю - доповідача, позивача, який при вирішенні питання про зупинення провадження у справі покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі слід зупинити з таких підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 14 ч. 1ст. 253 ЦПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №216/3521/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" про захист прав споживача та стягнення банківського вкладу звернув увагу, що різний підхід до стягнення збитків та компенсації моральної шкоди і відповідно різні умови для застосування статтей ЦК України (зокрема,22 і 23) не може розглядатися в контексті динамічного розвитку судової практики і забезпечити розумну передбачуваність судових рішень. Колегія суддів вважає, що компенсація моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору може бути стягнута на підставі статті 23 ЦК України навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено та не містять таких вказівок норми ЦК України чи іншого закону, що регулюють відповідний вид договору. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України та Великої Палати Верховного Суду (постанова від 20 березня 2019 року у справі №761/26293/16-ц та передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

21 листопада 2019 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу №216/3521/16-ц.

Рішення у справі № 766/4714/16-ц, яке переглядається апеляційним судом, ухвалено у подібних правовідносинах, оскільки заявлені тотожні підстави для відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень може спричинити порушення права на справедливий суд, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для зупинення провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 252, 389, 390 ЦПК України суд

у х в а л и в :

Зупинити апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №216/3521/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Базіль Л.В.

Судді: Бездрабко В.О.

Семиженко Г.В.