Справа № 452/4078/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" липня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Сенечина В.М.,

з участю секретаря Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки, ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та вчинений актовий запис № 2.

Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , та свідоцтвом про народження матері позивачки,

ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 .

Прізвище « ОСОБА_5 » позивачка змінила на « ОСОБА_6 » після укладення шлюбу, згідно свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_4 . Мати позивачки також змінила своє прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_5 » після укладення шлюбу, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 .

За життя дідо позивачки склав заповіти від 20 серпня 2009 року, які посвідчені секретарем виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, та зареєстровані в реєстрі за № 97 та № 99, якими розпорядився своїм майном наступним чином: належну йому на праві особистої власності Ѕ частину будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , заповів онуці ОСОБА_1 , 1985 року народження, та належну йому земельну частку (пай), площею 0,98 га, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, І-ЛВ № 051074, грошові вклади та майновий пай, ЛВ НОМЕР_6 229187, заповів синові ОСОБА_2 , 1959 року народження.

Із довідки виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради № 618 від 2 квітня2019 року вбачається, що ОСОБА_4 на день смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_8 .

Факт реєстрації шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 17 грудня 2019 року.

Спадщину після смерті діда ОСОБА_1 прийняла шляхом звернення до приватного нотаріуса із заявою від 6 липня 2010 року про прийняття спадщини за заповітом проте не оформила.

Оскільки баба, ОСОБА_8 , на момент смерті чоловіка була непрацездатного віку, то вона мала право на обов`язкову частку.

Не маючи наміру скористатись своїм правом на обов`язкову частку, ОСОБА_8 подала в межах шестимісячного терміну заяву від 6 липня 2010 року про відмову від обов`язкової частки приватному нотаріусу Самбірського районного нотаріального округу Дмитришин К.К.

Дядько позивачки, ОСОБА_2 також прийняв спадщину за заповітом шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Крім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкоємцями першої черги була мама позивачки, ОСОБА_9 . Проте мати не мала наміру спадкувати після смерті свого батька та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зголошувалась.

ОСОБА_4 на момент смерті належала частка в майні колишнього колгоспного двору, а саме житловий будинку та господарські будівлі та споруди у АДРЕСА_1 .

Із довідки № 618 від 2 квітня 2019 року, виданої виконкомом Бісковицької сільської ради, встановлено, що станом на 1 липня 1990 року за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1932 року народження; дружина ОСОБА_8 , 1930 року народження; та син ОСОБА_10 , 1964 року народження.

Із довідки № 1534 від 25 червня 2019 року, виданої Самбірським МБТІ, а також записами із по-господарських книг за період 1986 -1990 р.р. (особовий рахунок 329) та 1991 -1995 р.р. (особовий рахунок 326) відомо, що житловий будинок у АДРЕСА_1 належав на праві власності члена колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 15 лютого 1990 року № 97. У зв`язку із втратою даного свідоцтва видавався дублікат свідоцтва про прав власності на підставі рішення виконкому Бісковицької сільської ради від 31 травня 2019 року № 23.

На час припинення колгоспних дворів 15 квітня 1991 року ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 належало на праві власності по 1/3 частці житлового будинку у АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії НОМЕР_7 . На час смерті ОСОБА_10 одружений не був та дітей не мав.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 7 від 17 грудня 2019 року видно, що його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Із довідки № 1360 від 25 липня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради, вбачається, що ОСОБА_10 на час смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 разом з батьком - ОСОБА_4 та матір`ю - ОСОБА_8 Заповіт від його імені не посвідчувався.

Позивачка зазначає. що дідо та баба після смерті свого сина, ОСОБА_10 , спадщину прийняли, але не оформили.

ОСОБА_4 на момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала Ѕ частка житлового будинку у АДРЕСА_1 , з яких 1/3 частка в майні колишнього колгоспного двору та 1/6 частка в порядку спадкування за законом після смерті сина, ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_3 баба позивачки, ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_8 .

ОСОБА_8 за життя склала заповіт, яким розпорядилась своїм майном на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_2 не мав наміру спадкувати за заповітом спадщину після смерті матері, тому подав до Самбірської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини за заповітом.

Із довідки № 2351 від 17 грудня 2019 року встановлено, що ОСОБА_8 на день смерті проживала одна за адресою:

АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 є мати позивачки та спадкодавця дочка, ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 за спадщиною за законом після смерті своєї матері не зголошувалась та строк для прийняття спадщини пропустила, наміру звертатись до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не має.

На момент смерті ОСОБА_8 належала на праві власності Ѕ частка житлового будинку у АДРЕСА_1 , з яких

1/3 частка з майна колишнього колгоспного двору та 1/6 частка в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10

ОСОБА_1 10 березня 2017 року звернулась до державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори та внаслідок цього нотаріусом заведена спадкова справа

№ 60352911 у спадковому реєстрі та № 116/2017 у нотаріуса.

Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки житловий будинок у АДРЕСА_1 станом на 1 липня 1990 року належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності.

Покликаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди у АДРЕСА_1 , з якого Ѕ частка в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Ѕ частка - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяву, згідно якої повністю визнають позов, не заперечують проти його задоволення та просить розглянути справу у їх відсутності.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх члені двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно із ст. 1218 ЦПК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦПК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 статті 1268 ЦПК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Разом із тим на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд виходить з того, що згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди у АДРЕСА_1 , з якого

Ѕ частка в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Ѕ частка - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди у АДРЕСА_1 , з якого Ѕ частка в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Ѕ частка - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Суддя