Справа № 265/2721/20
Провадження № 2/265/1089/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 липня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А.М., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості договором кредиту

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2020 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - АТ «Універсал Банк») в особі представника за довіреністю Мєшніка К.І., звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.04.2018 відповідачеві було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач надала свою згоду на те, що підписана заява разом Умовами, Тарифами Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. АТ «Універсал Банк»» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 23.01.2020 має заборгованість у сумі 81556,56 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 29223,59 гривень, заборгованості за пенею та комісією у сумі 52332,97 гривень. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також витрати з оплати судового збору у розмірі 2102,00 гривень.

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 травня 2020 року справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Представник позивача АТ «Універсал Банк»» просив вирішувати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, відзиву на пред`явлений позов чи інших заяв, що стосуються справи, потворно не надала з невідомих причин.

З урахуванням наявності відповідної згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Встановлено, що 19 квітня 2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 24000,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Застосовуючи конструкцію договору приєднання, його умови зазвичай розроблює підприємець, у даному випадку АТ «Універсал Банк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім відповідача і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент, тобто споживач фінансової послуги, приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений.

З заяви, підписаної відповідачем ОСОБА_1 від 19.04.2018, вбачається, що вона погодилася з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомилася.

Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач має лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання пропонуючи свої зімни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком.

За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В обґрунтування пред`явлених до стягнення сум боргу за кредитом позивачем надано розрахунок, згідно із яким станом на 23.01.2020 відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у загальній сумі 81556,56 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 29223,59 гривень, заборгованості за пенею та комісією у сумі 52332,97 гривень.

Обґрунтовуючи право вимоги до відповідача ОСОБА_2 у зазначеному розмірі, позивач посилався на Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Умови та правила обслуговування фізичних осіб у АТ «Універсал Банк», а також Тарифи користування карткою «Monobank».

Разом зі тим, матеріали справи не містять жодних підтверджень, що саме ці Умови та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився із ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), певної комісії тощо, та саме у зазначених в цих документах розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені, штрафів та комісій за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Наведене вище цілком узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в Постанові від 03 липня 2019 року, які є обов`язковими для виконання, оскільки відповідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за тілом кредиту у сумі 29223,59 гривень, оскільки позивач зазначає, що саме в такому розмірі відповідач отримав та не повернув йому грошові кошти.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитом в сумі 29223,59 гривень, тим самим частково задовольнивши пред`явлений позов.

Крім того, у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у розмірі 753,15 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259,263-265, 280, 285 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) заборгованість за кредитним договором б/н від 19 квітня 2018 року у розмірі 29223 (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять три) гривень 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати з оплати судового збору у розмірі 753 (сімсот п`ятдесят три) гривень 15 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 14 липня 2020 року.

Суддя _______________________________________