УХВАЛА

про залишення заяви без руху

17 липня 2020 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, встановлення факту родинних відносин та визнання особи померлою,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування заявлених вимоги, заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 на праві власності якій належала квартира АДРЕСА_1 .

08.01.2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Пермякової Л.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Нотаріусом відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , місце знаходження якого йому не відомо.

ОСОБА_3 зник при невідомих обставинах у 2014 році, у зв`язку з чим Корабельним ВП ХВП ГУНП в херсо6нській області відкрито кримінальне провадження № 0001416 від 13.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

У зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_3 на теперішній час не встановлено, просить визнати останнього безвісно відсутнім.

Крім того, просить встановити факт Родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки містяться розбіжності в їх прізвищах.

Також, на підставі ст. 46 ЦК України з метою прийняття спадщини просить визнати ОСОБА_3 померлим.

Згідно з частиною 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, встановлення факту родинних відносин.

Заява про встановлення факту повинна відповідати загальним вимогам ст. 175 ЦПК України з урахуванням особливостей, передбачених ст. 318 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 5Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.1995 року для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Відповідно до ч. 3 ст.42 та ч. 4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Заявником вказаних вимог не дотримано, оскільки не вказано заінтересованої особи, у зв`язку з чим необхідно вказати коло осіб, зазначивши відповідних заінтересованих осіб, докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а також обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Таким чином, заявнику необхідно вказати в заяві заінтересованих осіб, а також передбачені п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України відомості про них: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Вказані відомості необхідні для належного повідомлення заінтересованих осіб.

Окрім того, закон не визначає суб`єктів, які мають право звернутися до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому при вирішенні цього питання слід виходити із загальних правил цивільного судочинства, закріпленихст. 3 ЦПК, згідно з якою кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з цього, звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою може особа, яка заінтересована у зміні правового статусу відсутньої особи, оскільки від цього залежить реалізація належних їй суб`єктивних прав. На підтвердження цього мають бути надані докази, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить визнати безвісно відсутньою або оголосити померлою, існують певні правовідносини, або дані про те, що безвісна відсутність особи є перешкодою для заявника у реалізації його суб`єктивних прав. Така особа набуває процесуального статусу заявника.

У порушення даної норми, заявником не надано жодного документа на підтвердження статусу заявника.

У заяві також не зазначені організації, до яких необхідно робити запити за останнім місцем проживання відсутніх (органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи, що перешкоджає здійснити суду належну підготовку до розгляду справи по суті, що передбачено ст. 307 ЦПК України.

Що стосується вимог про встановлення факту родинних відносин, суд зазначає наступне.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, зі змінами, визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, що встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Під спором про право розуміють опір, перешкода у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Крім того під спором про право, в сенсі цивільно-процесуального законодавства слід розуміти певний стан суб`єктивного права який пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Таким чином, з огляду на те, що встановлення юридичного факту необхідне заявнику для подальшого прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 необхідно, зазначити докази, які підтверджують відсутність інших спадкоємців на спадкові права яких може вплинути встановлення факту про який він просить.

Відповідно до положень частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вказане також регламентує і п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Враховуючи, що заявником сплачено судовий збір у розмірі 425,00 грн., тобто за однією із вимог, а заявлено три вимоги, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 415,80 грн., так як відповідно до п.8 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збіро не справляється за подання заяви про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Крім того, заявником заявлено дві взаємовиключні вимоги, а саме, щодо визнання особи безвісно відсутньою та оголошення її померлою, вимоги в цій частині потрібно конкретизувати, оскільки суд не може одночасно визнати особу померлою та безвісно відсутньою.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається із наданої заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ЦПК України, є підставою для залишення заяви без руху, відповідно до положеньст. 185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення даної заяви без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

У зв`язку з викладеним, заявнику необхідно подати уточнену редакцію заяви, з дотриманням вимог зазначених у вказаній ухвалі суду, у відповідній кількості примірників до кількісного складу учасників процесу (ч.1ст.177 ЦПК України) та сплатити судовий збір .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Залишити заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, встановлення факту родинних відносин та визнання особи померлою без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко