Справа № 681/1423/18
УХВАЛА

"20" липня 2020 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_1

представника відділу ДВС Яремової А.В.

боржника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління на бездіяльність державного виконавця, зобов`язання вчинення виконавчих дій та визнання неправомірною постанови про закінчення виконавчого провадження, -

встановив:

В жовтні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

На обґрунтування скарги скаржник зіслався на те, 15.04.2010 року банк звернувся до суду до ОСОБА_2 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Рішенням Полонського районного суду від 29.06.2010 року позов банку задоволено, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь банку в рахунок стягнення заборгованості у розмірі 296 219 грн. 73 коп., з них: залишок кредиту 240 647 грн. 72 коп., несплачені відсотки 45937 грн. 73 коп., несплачена пеня 477 грн. 28 коп., комісія за супроводження кредиту 250 грн., прострочення платежу 9157 грн. - за кредитним договором і звернути стягнення на предмети іпотеки будівлі головного корпусу загальною площею 1259,3 кв.м; будівлю адміністративно-побутового корпусу площею 576 кв.м, будівлю компресорної площею 204,1 кв.м, будівлю прохідної площею 44,1 кв.м, склад № 1 площею 164,1 кв.м, склад № 2 площею 321,9 кв.м, склад № 3 площею 69,2 кв.м, гараж площею 232,1 кв.м, майстерня площею 100,9 кв.м, огорожа площею 496,7 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 , без номера і належить на праві власності ОСОБА_2 .

На виконання даного рішення 03.08.2010 року був виданий виконавчий лист № 2-547/2010 року.

В жовтні 2013 року банк отримав постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі того, що заставлене майно було реалізоване.

Вважаючи, що звертаючись до суду з позовом у 2010 році банк просив лише звернути стягнення на заставлене майно і майно у 2013 році було реалізовано на суму, якої було недостатньо для покриття заборгованості за кредитним договором, банк у травні 2017 року звертається до суду з новим позовом про стягнення залишкової заборгованості за кредитним договором.

Під час перегляду рішення в апеляційній інстанції скаржнику стало відомо, що суд при постановленні рішення 29.06.2010 року, крім звернення стягнення на заставлене майно, достроково стягнув і заборгованість за кредитним договором.

Тому вважає, що державним виконавцем передчасно було закінчено виконавче провадження, оскільки виконано частково в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а щодо стягнення грошових коштів будь-яких виконавчих дій проведено не було.

За результатами розгляду вказаної скарги Полонським районним судом 12 жовтня 2018 року постановлено ухвалу, яка на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 03 грудня 2018 року залишена без змін, згідно котрої поновлено строк звернення до суду, а також визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 04 жовтня 2013 року № 37483616 щодо примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором.

Проте, постановою Верховного Суду від 03 червня 2020 року зазначені ухвали судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні (09.07.2020 року) представник ПАТ «Державний ощадний банк України» змінив підстави скарги та просив: визнати бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2010 року у в частині стягнення заборгованості за кредитним договором неправомірною; зобов`язати Полонський районний відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вчинити виконавчі дії з примусового виконання зазначеного вище рішення на підставі виконавчого листа № 2-574 від 03 серпня 2010 року (ВП № 37483616) у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 37483616 від 04 жовтня 2013 року.

На підставу своїх доводів зазначав, що державний виконавець порушив права стягувача як сторони виконавчого провадження у зв`язку з бездіяльністю та не вчинення всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення Полонського районного суду від 29.06.2010 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» за кредитним договором та в порушення ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на дату відкриття виконавчого провадження, вчинення виконавчих дій та закінчення виконавчого провадження) державний виконавець не здійснював належним чином перевірку майнового стану боржника щодо виявлення рахунків боржника, щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, що є порушенням норм ст.ст.6, 11 Закону України "Про виконавче провадження" та призвело до завчасного винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, представник скаржника зазначив, що бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Представник відділу ДВС Яремова А.В. при розгляді справи вимоги скарги заперечила, вказавши, що при провадження виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-574 від 03 серпня 2010 року дії державного виконавця є правильним та ознак незаконності в них немає, а відтак, просила у задоволенні скарги відмовити.

Представник боржника ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив, що банк про порушення своїх прав, тобто наявність постанови про закриття виконавчого провадження дізнався у квітні 2017 році, а зі скаргою до суду звернувся лише у жовтні 2018 році. Оскільки представником стягувача пропущено десятиденний строк звернення до суду за захистом своїх прав, встановлений нормами ЦПК України, тому просив скаргу залишити без розгляду.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

03 серпня 2010 року Полонським районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист №2-574 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 296 219,73 грн. і звернення стягнення на предмет іпотеки: будівлі головного корпусу загальною площею 1259,3 кв.м, будівлю адміністративно-побутового корпусу площею 576 кв.м, будівлю компресорної площею 204,1 кв.м, будівлю прохідної площею 44,1 кв.м, склад № 1 площею 164,1 кв.м, склад № 2 площею 321,9 кв.м, склад № 3 площею 69,2 кв.м, гараж площею 232,1 кв.м, майстерня площею 100,9 кв.м, огорожа площею 496,7 кв.м, що знаходяться у АДРЕСА_1 , без номера і належать на праві власності ОСОБА_2

04 жовтня 2013 року заступником начальника ВДВС Полонського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-547, виданого 03 серпня 2010 року Полонським районним судом Хмельницької області, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із реалізацією майна, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Рішенням Полонського районного суду від 21 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 вересня 2018 року, у задоволені позову ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 вересня 2018 року рішення Полонського районного суду від 21 травня 2018 року в частині вимог ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення залишку кредиту у сумі 182 923,53 грн., заборгованості за супроводження кредиту у сумі 250 грн. визнано нечинним і провадження у справі в цій частині вимог закрито у зв`язку із відмовою банку у цій частині від позову.

Звертаючись 01 жовтня 2018 року до суду зі скаргою, банк посилався на те, що постанова державного виконавця про закінчення виконавче провадження від 04 жовтня 2013 року йому не надсилалася, відповідно він її не отримував, а про її існування дізнався у квітні 2017 року після звернення до виконавчої служби щодо процесу виконання рішення суду. Однак, про порушення своїх прав банк, на його думку, дізнався із змісту постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 17 вересня 2018 року, повний текст якої складено 21 вересня 2018 року.

Вирішуючи питання законності доводів скарги, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції, чинній на час прийняття постанови) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За змістом частини третьої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (пункт «а» частини першої статті 449 ЦПК України).

Аналогічні положення містилися й у статті 385 ЦПК України 2004 року.

Отже, дізнавшись у квітні 2017 року про наявність постанови та невиконаного судового рішення про стягнення заборгованості банк не був позбавлений можливості звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця у межах передбаченого пунктом 1 частини першої статті 385 ЦПК України 2004 року десятиденного строку з дня порушення його прав (пункт «а» частини першої статті 449 ЦПК України), однак зі скаргою банк звернувся лише 01 жовтня 2018 року.

При цьому, дізнавшись у квітні 2017 року про закриття виконавчого провадження, банк використав захист прав кредитора шляхом звернення до суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, а не шляхом оскарження дій виконавця. Однак, використання неефективного способу захисту порушених прав не свідчить про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з цією скаргою.

ПАТ «Ощадбанк» звернулося до суду із пропуском десятиденного строку, встановленого пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України, про зміст якої скаржник не міг не бути обізнаним, адже ЦПК України є основним нормативним актом, який регулює здійснення судочинства судами загальної юрисдикції, відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом.

Таким чином, застосування відповідних процесуальних обмежень було передбачуваним для ПАТ «Ощадбанк» і тому відповідає принципу юридичної визначеності.

За таких обставин, скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду як така, що подана після закінчення процесуальних строків, передбачених п.а) ч.1 ст.449 ЦПК України.

При цьому, слід звернути увагу про помилковість твердження представника стягувача про автоматичне відкладення початку перебігу строку на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця з огляду на те, що бездіяльність державного виконавця є триваючим правопорушенням, яке припиняється лише у випадку:усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Керуючись наведеним, ст.ст.259-261, 450, 451, 353, 354 ЦПК України суд, -

постановив:

Cкаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 27.07.2020 року.

Заявник, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління, ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 46, поштовий індекс 29000;

Боржник: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Орган, дії якого оскаржуються: Полонський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Полонне, вул. Героїв Майдану, 6, Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Суддя: