Справа № 760/4661/20
Провадження № 2/760/4671/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідачки ОСОБА_2 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа № 760/4661/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину.

Згідно ухвали судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.07.2020 здійснено перехід до розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 08.07.2020 відповідачем по справі ОСОБА_2 було подано заяву про відвід головуючої в справі.

Відповідач у своїй заяві посилається на обставини, які на її думку викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої у справі.

Зазначила, що 29.01.2020 позивачем ОСОБА_4 було подано аналогічний позов, який був зареєстрований за № 760/2485/20 та був розподілений на суддю Солом`янського районного суду міста Києва. Однак, 11.02.2020 суддею Солом`янського районного суду міста Києва було винесено ухвалу про повернення позову, оскільки 11.02.2020 від представника позивача надійшла заява про повернення позовної заяви до відкриття провадження у справі, у зв`язку з її відкликанням. Вказує, що через сім днів після цього - 18.02.2020 позивач ОСОБА_4 знову подав вказаний позов, який був розподілений на суддю Солом`янського районного суду міста Києва Усатову І.А. (справа № 760/4661/20).

Вважає, що такі дії свідчать про те, ще позивач ОСОБА_4 вживав заходів для того, щоб його позовна заява потрапила до лояльного до нього та особисто знайомого йому судді.

Зазначає, що про упередженість головуючої у справі свідчать дії після відкриття провадження у справі, а саме: ухвалу про відкриття провадження в справі було винесено 10 березня 2020 року. Однак, у Єдиний реєстр судових рішень ухвала надіслана судом 14.04.2020, а ОСОБА_2 відправлено разом з позовною заявою лише 18 травня 2020 року.

Зазначає, що з трек номеру рекомендованого відправлення 210) випливає, що ухвалу відправлено на адресу відповідача ОСОБА_2 у Солом`янському районі м.Києва, тоді як відповідач ОСОБА_5 там не проживає. Зазначає, що вона проживає у Печерському районі за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що її представник звертався до суду з клопотанням від 24.04.2020 про розгляд справи у порядку загального провадження та з обов`язковим викликом сторін, де чітко зазначив, що кореспонденцію надсилати на адресу: АДРЕСА_1 . Вважає, що коли 18.05.2020 ухвалу суду було надіслано на адресу місця реєстрації ОСОБА_2 , до якої вона не має доступу, головуюча про справі не могла не усвідомлювати, що вона не отримає позовну заяву та не зможе надати відзив на неї. Розцінює це як прояв упередженості головуючої по справі до неї.

Вказує, що у ЗМІ наявні журналістські розслідування, які ставлять під сумнів неупередженість головуючої по справі при розгляді справи.

За таких обставин, ОСОБА_2 вбачає необ`єктивність та упередженість у діях головуючої у справі та відповідно до ст. 39 ЦПК України заявляє відвід.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід головуючої у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не зазначено.

Таким чином, підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише його суб`єктивною точкою зору з цього приводу.

Таким чином, зазначені в заяві ОСОБА_2 обставини не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість судді.

З точки зору закону такі обставини не є підставою для сумнівів в об`єктивності судді та відводу, а є процесуальними діями, врегульованими законом, право оскарження яких мають учасники процесу в установленому цивільним процесуальним законом порядку.

Виходячи з цього, підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до ч.ч.3,7 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_2 про відвід головуючої судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: