№2/756/28/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 липня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.

при секретарях: Мушкетик І.В., Парфенчик К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про припинення права останнього на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 із отриманням компенсації її вартості від інших співвласників та визнання за позивачами права на вказану квартиру.

В обґрунтування позову вказували, що спірна квартира АДРЕСА_1 була отримана на сім`ю з п`яти осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які були сторонами договору про фінансування житла за програмою «60*40» №259/А від 06.08.2007 року.

13.08.2009 року зазначена квартира зареєстрована на праві приватної власності в рівних частинах за кожним з співвласників в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

Ще до реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , якого ОСОБА_5 відмовився визнавати своєю дитиною. При цьому, 13.10.2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано за рішенням Оболонського районного суду м. Києва.

ОСОБА_5 чинив і чинить перешкоди іншим співвласникам користуватися квартирою АДРЕСА_1 і лише за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2012 року ОСОБА_5 зобов`язано усунути перешкоди у користуванні помешканням та вселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до спірної квартири.

За твердженням позивачів на спірній житловій площі неможливо створити належні умови для повноцінного проживання позивачів та умов для розвитку і проживання неповнолітньої дитини оскільки ОСОБА_5 не лише створює конфліктні ситуації та нестерпні умови, більше того самовільно заволодів правовстановлюючими документами на квартиру і не визнає права власності інших співвласників, що спонукало неодноразовому зверненню до судових та правоохоронних органів.

У зв`язку з цим, вказуючи, що спірна квартира є неподільною, спільне користування майном із ОСОБА_5 є неможливим, при цьому відповідач має інше житло, а тому припинення права на його незначну частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам, просили про задоволення позовних вимог.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві при цьому акцентував увагу, що позивачами на депозитний рахунок суду внесено грошові кошти у розмірі вартості 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 за для можливості подальшої компенсації ОСОБА_5 вартості його частки та дотримання вимог Закону при розгляді даної категорії справ.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, представником відповідача після оголошення перерви в черговий раз подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації подали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

За таких обставин, враховуючи категоричну позицію представника позивачів, неодноразові перерви та неявки відповідача в засідання, суд вважає можливим завершення розгляду справи за відсутності осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи однак не з`явилися в судове засідання.

Вислухавши пояснення представника позивачів, вивчивши письмові заперечення відповідача, дослідивши надані докази у справі, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.07.2009 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Наказ №112-С/КІ від 28.01.2009 року) власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За технічними характеристиками квартира АДРЕСА_1 житловою площею 44,10 кв.м., загальною площею 78 кв.м., складається з 3-ох кімнат: 13,9 кв.м., 17,6 кв.м., 12,6 кв.м., кухні площею 8 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 3,8 кв.м., коридору 14, 9 кв.м.

Таким чином 1/5 частка відповідача в спірній квартирі становить 15,6 кв.м. загальної та 8,82 житлової площі.

У відповідності до ст. 47 ЖК України, норма житлової площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

З огляду на зазначене частка ОСОБА_5 в спірній квартирі є незначною, що відповідно позбавляє його можливості раціонально володіти та розпоряджатися своєю часткою не порушуючи права інших співвласників.

За твердженням позивачів ще до розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 між співвласниками помешкання погіршилися стосунки, при цьому після розірвання шлюбу останніх за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2011 року, стосунки між співвласниками квартири зіпсувалися остаточно та стали неприязними.

У відповідності до висновку експерта ТОВ «Судово-Експкртний альянс» від 28.09.2015 року №28/09-2015 технічна можливість виділу в натурі 1/5 частки з квартири АДРЕСА_1 не можлива (Т.1 а.с. 215-223).

При цьому, ініціюючи позов та визначаючи вартість квартира АДРЕСА_1 позивачі виходили зі Звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «Інститут оціночних експертиз і права» від 23.06.2015 року, за яким вартість вказаної квартири складає 497 000 грн., а 1/5 частини кожного з співвласників, відповідно 99 370 грн. (Т.1 а.с. 177-199).

Не знайшовши порозуміння щодо вартості спірного майна в судовому засіданні призначено судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи до КНДІСЕ.

Згідно висновку експертної установи КНДІСЕ від 15.09.2016 року за №1516-43 підтверджено неможливість поділу у натурі квартири АДРЕСА_1 та встановлено, що ринкова вартість вказаної квартири станом на дату оцінки складає 1 470 797 грн., а вартість 1/5 її частини складає 294 159 грн.

За ч.2 ст. 365 ЦК України, суд може постановити рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачами вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У відповідності до квитанцій від 15.03.2019 року ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду внесені грошові кошти у розмірі 73 539 грн. 75 коп.; грошові кошти у розмірі 147 079 грн. 50 коп. внесені ОСОБА_3 за квитанцією від 15.03.2019 року; грошові кошти у розмірі 73 539 грн. 75 коп. внесені ОСОБА_1 за квитанцією від 15.03.2019 року.

Таким чином загальна сума грошових коштів внесена позивачами на депозитний рахунок суду для можливості компенсації відповідачу вартості його частки складає 294 159 грн., що відповідає вартості 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 визначеній в експертному висновку (Т.3 а.с. 44).

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦК України квартира є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Матеріали справи містять докази неодноразового та тривалого звернення сторін до правоохоронних органів і судових інстанцій з приводу перешкод, порядку користування, володіння та проживання в спільному помешканні.

З огляду на зазначене, позицію сторін та надані докази, на думку суду встановлено факт неможливості спільного проживання ОСОБА_5 з іншими співвласниками в квартирі АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 крім іншого, належало право власності на ј частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, 03.07.2018 року за договором дарування ОСОБА_5 подарував належну йому частку житлового приміщення своїй матері ОСОБА_7 (Т.3 а.с. 8-11).

Суд критично ставиться до дій відповідача та безоплатних угод від його імені укладених між родичами під час розгляду даної справи та вважає, що останнє підтверджує недобросовісність ОСОБА_7 , як співвласника квартири АДРЕСА_1 та свідчить про наміри штучного створення умов на підтвердження відсутності іншого житла.

На думку суду, реєстрація ОСОБА_7 після розлучення з ОСОБА_3 та стійких неприязних стосунків з іншими співвласниками в спірному помешканні 13.09.2013 року своєї малолітньої доньки від іншого шлюбу також свідчить про штучне створення відповідачем погіршення умов до спільного проживання із законними співвласниками.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, інших належних та допустимих доказів на заперечення позовних вимог ОСОБА_5 , які б крім іншого, свідчили про добросовісність дій останнього, суду не надано.

У відповідності до ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділеною в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Враховуючи зазначене, з огляду на ст. 365 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про припинення права ОСОБА_5 на належну йому незначну частку у майні, що є у спільній власності сторін, підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає стягненню сума документально підтвердженого судового збору, кожному по 980 грн. 53 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 ЖК України, ст.ст. 183, 365 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на квартиру, - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/5 належної йому частки у спільному майні - квартирі АДРЕСА_1 .

Визнати право власності на ј від 1/5 частки у квартирі АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 у розмірі 1/20 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати право власності на ј від 1/5 частки у квартирі АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 у розмірі 1/20 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право власності на ј від 1/5 частки у квартирі АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 у розмірі 1/20 за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати право власності на ј від 1/5 частки у квартирі АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 у розмірі 1/20 за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з депозитного рахунку Оболонського районного суду м. Києва: грошові кошти у розмірі 73 539 (сімдесят три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 75 коп. внесені ОСОБА_2 за квитанцією від 15.03.2019 року; грошові кошти у розмірі 147 079 (сто сорок сім тисяч сімдесят дев`ять) грн. 50 коп. внесені ОСОБА_3 за квитанцією від 15.03.2019 року; грошові кошти у розмірі 73 539 (сімдесят три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 75 коп. внесені ОСОБА_1 за квитанцією від 15.03.2019 року; як компенсацію вартості 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожному по 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 53 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 31.07.2020 року.

Суддя А.В. Шевчук