ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6455/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва, в складі судді Цимбал І.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання.

17.07.2020 від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В обгрунтування заяви позивач посилається на те, що невжиття даного заходу унеможливить ефективний захист його прав, оскільки відповідач вже відчужив транспортний засіб, який належав йому на праві власності, а відтак може і відчужити нерухоме майно, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно та/або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що заява про забезпечення позову у спосіб визначений в останній підлягає задоволенню, враховуючи: предмет спору та позовних вимог їх співмірність та співрозмірність, а також те, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може призвести до утруднення виконання рішення суду, оскільки відповідачем в рамках іншої цивільної справи вже відчужено транспортний засіб, який належав йому на праві власності, а відтак невжиття даних заходів може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Разом з тим, суддя вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки з останньої, вбачається, що відповідачу на праві власності належить лише 1/5 частина квартири, а тому арешт може бути накладено лише на ту частину майна, що належить відповідачу як власнику, що буде в свою чергу спів розмірним заявленим позовним вимогам та не порушуватиме права інших осіб, що є співвласниками даного нерухомого майна.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що підстави вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/5 частину квартири спричинить ОСОБА_2 або третім особам відсутні, а тому і відсутні підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи вище зазначене та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 рок суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: І.К. Цимбал