Єдиний унікальний номер 722/113/20
Номер провадження 2/722/160/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Побережної О.Д.

з участю секретаря судового засідання Кушнір І.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визначення часток,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , 27.01.2020 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визначення часток. Посилається на те, що позивачка перебувала з відповідачем в шлюбі зареєстрованому 15.11.1980 року Сокирянським РВ ДРАЦС за актовим записом №117. Сторони є батьками двох спільних повнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За період спільного сімейного життя сторони за спільні власні кошти побудували та в подальшому здали в експлуатацію житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.09.2018 року шлюб між сторонами був розірваний. З метою врегулювання питання розподілу спільно нажитого майно в добровільному порядку, позивачка неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією розділити належний їм на праві спільної сумісної власності вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у добровільному порядку, однак відповідач не погоджується.

Просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю сторін та визначити позивачці ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 по Ѕ частині даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорулами, який розташований за вищезазначеною адресою.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові, а також не заперечили щодо заочного розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідача. Крім того, позивачка ОСОБА_1 допитана в якості свідка під час судового розгляду надала суду наступні пояснення. Під час перебування сторін у шлюбі, вони разом з відповідачем за спільні кошти розпочали у 1984 році та у 1988 році завершили будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Більше двох років сторони спільно не проживають та розірвали шлюбу. З часу здачі будинку в експлуатацію сторони не проводили будь-яких добудов або перебудов в житловому будинку, позивачка лише за власні кошти здійснювала ремонтні роботи. Правовставнолювальний документ на житловий будинок оформлений лише на відповідача, який відмовляється у добровільному порядку вирішити даний спір та внаслідок чого позивачка змушена звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки та її представника, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України судом вирішено про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , допитаної в якості свідка, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 15.11.1980 року, який рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.09.2018 року було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 25.10.2018 року (номер провадження 2/722/337/18).

Згідно копії акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального будинковолодіння та довідки №3, виданої 23.01.2020 року інженером з інвентаризації нерухомого майна Сокирянського районного комунального проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро Гладкою Л.М., судо встановлено, що 24.08.1989 року вищезазначений будинок був зданий ОСОБА_3 в експлуатацію та відповідає вимогам чинного законодавства України, а також може використовуватись за призначенням. Крім цього, зазначено, що інвентарна вартість даного домоволодіння станом на 23.01.2020 року становить 200000 грн.

З копій свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 25.10.1989 року на підставі рішення виконкому Сокирянської міської ради народних депутатів №142 від 30.08.1989 року, судом встановлено, що 25.10.1989 року за відповідача ОСОБА_3 була зареєстрований на праві особистої власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення тринадцятої сесії Сокирянської міської ради VII скликання №61/03-16 від 18.02.2016 року вирішено змінити назву вулиці Пушкіна, яка знаходиться в м.Сокиряни Чернівецької області на ОСОБА_6 .

З пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, судом встановлено, що будівництво спірного житлового будинку здійснювалося спільно позивачкою та відповідачем в період з 1984 року по 1988 рік, під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та за їхні спільні кошти.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулювалися нормами чинного на той час Кодексу про шлюб та сім`ю (далі КпШС), який діяв до 01.01.2004 року, а після зазначеної дати регулюється нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України)

Згідно ч.1 ст.22 КпШС майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до частин першої та другої ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Положеннями ч.1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За таких обставин та відповідно до вищезазначених положень законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання спільною сумісною власністю сторін спірного нерухомого майна, яке було спільно побудоване ними під час перебування у шлюбі та за їхні спільні кошти, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Крім того, відповідно до частин першої-третьої ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення часток шляхом визнання за сторонами права власності по Ѕ частині спільного сумісного майна є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141 ч.1, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282-284, 288-289, 354 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визначення часток задовольнити.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 право власності по Ѕ частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 понесені судові витрати у розмірі 2000 (двох тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: