Справа №442/2458/19
Провадження №2/442/118/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої-судді - Курус Р.І.,

за участю секретаря судових засідань - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»» до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про відшкодування шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»», ОСОБА_2 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про визначення ступеня вини кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди, -

за участю представника відповідача за первісним позовом - адвоката Доарме В.С.,

в с т а н о в и в :

07.11.2019 року в провадження судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»» до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 27.04.2018 між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_3 , був укладений Договір добровільного страхування №014037/4610/0000273, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.08.2018 в с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного вище автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2018, справа №442/5648/18, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. За Висновком № 68 від 18.02.2019 року, складеного судовим експертом Вербовим В.В. , вартість відновлювального ремонту та матеріальний збиток складає 470285,61грн. Крім цього, згідно Рахунків №00714 від 30.08.2018 року ТОВ «Ніко-Захід», № 00908 від 19.09.2018 року та рахунку № 01260 від 13.12.2018 року ТОВ «Ніко Захід Мторс», вартість ремонту становить 476104,29грн. У відповідності до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «Уніка», на підставі страхового Акту, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 476104,29грн. на рахунок СТО (платіжне доручення № 047655, 047650 та № 073601), тим самим набувши права зворотної вимоги до страховика винної особи (відповідача у справі) у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта»», згідно полісу АМ /7486389 , (страхова сума 100000.00 грн.; франшиза 1000,00грн.). Згідно Єдиної Бази МТСБУ та Розширеної Довідки ДАІ на сьогоднішній день ПАТ «НАСК «Оранта»», відшкодувала їм в межах ліміту страхове відшкодування за полісом АМ/7486389. Таким чином, не відшкодованою залишилась сума 377104,29 грн. В зв`язку з наведеним просить позов задоволити повністю.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду суддею одноособово в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення, том 1 а.с. 168.

26.11.2019 від представника відповідача - адвоката Доарме В.С. надійшла заява про виконання ним вимог ухвали про прийняття до розгляду, том 1 а.с. 176.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2019 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про визначення ступеня вини кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди прийнято до спільного розгляду із первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Крім того, задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, том 1 а.с.180 - 181.

В обґрунтування свого зустрічного позову, ОСОБА_1 вказує на те, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2018 року його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме вчинення дорожньо - транспортної пригоди 19.08.2019 року в с. Дорожів Дрогобицького району під час якої зіткнулись автомобіль «МАЗДА» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль «Орель Астра» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Однак вважає, що ступінь його вини у вчиненні даної ДТП становить 20%, а ступінь вини іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «МАЗДА» р.н. НОМЕР_1 становить - 80%.

03.01.2020 від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву та докази направлення такого відповідачу, том 1 а.с.193 - 202.

08.01.2020 від відповідача надійшла відповідь на відзив та докази направлення такої позивачу, том 1 а.с.203-206.

30.01.2020 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача НекрячА .В. про закриття провадження за зустрічним позовом. Залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , встановлено останньому процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву, том 1 а.с. 220.

24.02.2020 в підготовчому судовому засіданні продовжено перерву у зв`язку з неявкою в судове засідання співвідповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та відсутністю даних про його належне повідомлення, том 1 а.с. 236.

12.03.2020 від представника позивача Некряч А.В. за первісним позовом надійшла заява про розгляд справи без участі представника ПрАТ «СК Уніка», позовні вимоги підтримує, том 1 а.с. 248.

18.03.2020 від представника відповідача за первісним позовом - адвоката Доарме В.С. надійшло клопотання про призначення по справі судової автотехнічної експертизи, том 2 а.с.17-26.

25.03.2020 від представника відповідача за первісним позовом - адвоката Доарме В.С. надійшло клопотання про призначення по справі автотехнічної експертизи та зупинення провадження по справі згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, том 2 а.с. 27.

27.03.2020 від представника позивача за первісним позовом - Некряч А.В. надійшла заява заява про розгляд справи без участі представника ПрАТ «СК Уніка» та підтримання первісних позовних вимог. В задоволенні клопотання про призначення по справі автотехнічної експертизи просить відмовити, том 1 а.с. 29.

30.03.2020 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. Крім того, відмовлено в задоволенні клопотання про призначення по справі автотехнічної експертизи, том 2 а.с.34-35.

04.05.2020 та 25.05.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку із зайнятістю його представника, том 2 а.с. 48, 67.

09.06.2020 від представника позивача Некряч А.В. за первісним позовом надійшла заява про розгляд справи без участі представника ПрАТ «СК Уніка» та підтриамння позовних вимог, том 2 а.с. 85.

02.07.2020 від представника відповідача за первісним позовом - адвоката Доарме В.С. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта №15/2/686 від 22.06.2020 та докази направлення такого клопотання учасникам справи, том 2 а.с. 93-104.

В судове засідання представник позивача за первісним позовом - Некряч А.В. не заявився, однак в матеріалах справи містяться заяви, в яких останній просив проводити розгляд справи у його відсутності та задоволити позов.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Доарме В.С. первісний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Зустрічний підтримав та просив його задоволити.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом надсилання поштової кореспонденції та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади.

Представник третьої особи за первісним позовом - в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд приходь до висновку про достатність правових підстав для задоволення первісного позову та необхідність відмови в задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що 27.04.2018 між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_3 , був укладений Договір добровільного страхування №014037/4610/0000273, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.08.2018 в с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного вище автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2018, справа №442/5648/18, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України.

За Висновком № 68 від 18.02.2019 року, складеного судовим експертом Вербовим В.В. , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та матеріальний збиток складає 470285,61грн.

Крім цього, згідно Рахунків №00714 від 30.08.2018 року ТОВ «Ніко-Захід», № 00908 від 19.09.2018 року та рахунку № 01260 від 13.12.2018 року ТОВ «Ніко Захід Мторс», вартість ремонту транспортного засобу «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 476104,29грн.

Відносини у сфері страхування майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб регулюються Законом України «Про страхування» N 85/96-ВР від 07 березня 1996 року (надалі «ЗУ «Про страхування») та загальними нормами цивільного права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 вищеказаного Закону визначено, що при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з ст. 9 вищеказаного Закону, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страховавиплата, яка здійснюється страховиком у межах страховоїсуми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Винною особою в скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача - ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/5648/18 від 17.10.2018.

Таким чином, особою, безпосередньо відповідальною за завданні збитки є відповідач - ОСОБА_1 , а до позивача у порядку суброгації переходить право вимоги до відповідача, у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

У відповідності до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «Уніка», на підставі страхового Акту, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 476104,29грн. на рахунок СТО (платіжне доручення № 047655, 047650 та № 073601), тим самим набувши права зворотної вимоги до страховика винної особи (відповідача у справі) у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зістаттями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З врахуванням наведеного, оскільки ПрАТ «СК Уніка» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 476104,29 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок Ніко Захід Моторс ТзОВ, а тому до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується Полісом АМ 007486389 (страхова сума - 100000; франшиза - 1000 грн.). Звертаючись до суду з первісним позовом ПрАТ «СК Уніка» вказує про те, що ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодовано страхове відшкодування в межах ліміту за полісом АМ 007486389 в сумі 99000 грн. і не відшкодованими залишилось - 377104, 29 грн.

Що стосується зустрічного позову, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач за зустрічним позовом на підставу своїх позовних вимог вказував на наявність вини іншого учасника ДТП - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

На підтвердження своїх позовних вимог долучає висновок експерта №15/2/686 від 22.06.2020 Львівського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру, з якого вбачається, що з технічної точки зору, факт руху автомобіля «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до зіткнення без гальмування, тобто факт невідповідності дій водія ОСОБА_2 вимогам п.п.12.3 чинних ПДР України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даного зіткнення, том 2 а.с. 99-102.

Відповідно до норм ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Водночас, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Винною особою у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано саме позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/5648/18 від 17.10.2018, яка набрала законної сили, том 1 а.с. 61.

Таким чином, беручи до уваги наявність преюдиційного рішення суду, яке набрало законної сили, чітко та беззастережно встановлює вину саме ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, встановлення наявності можливої часткової вини іншого учасника ДТП є недоцільним, що повністю узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду по справі № 234/16272/15-ц від 05.09.2019.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач за зустрічним позовом належним чином не обґрунтував свої позовних вимог, не надав жодних належних та допустимих доказів в заперечення первісних позовних вимог, доводи представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Доарме В.С. викладені в судових засіданнях жодним чином не спростовують наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про те, що первісні позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача за первісним позовом - ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути 5656,56 грн. понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 11, 993, 1166, 1187, 1194, ЦПК України суд

в и р і ш и в:

Первісний позов - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»» 377104,29 (триста сімдесят сім тисяч сто чотири гривні 29 копійок) гривень шкоди та 5656,56 грн. понесених судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»», ОСОБА_2 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про визначення ступеня вини кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом: Приватне акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»», адреса: вул. Саксаганського,70а, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ - 20033533.

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_4 , адреса - АДРЕСА_1 .

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»», , адреса - вул. Здолбунівська, 7д, м. Київ, 02081.

Відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса - АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено - 22 липня 2020 року.

Суддя Курус Р.І.