Номер провадження: 22-ц/813/5927/20
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/21399/19

Номер провадження: 22-ц/813/5927/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

розглянувши у передбаченому статтею 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про скасування арешту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Михайлюка О.А. 13 січня 2020 року, про повернення позовної заяви,

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, тим обтяження: невизначене майно та арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), та був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 28.10.2010 року за № 10418995 у виконавчому проваджені ВП № 21927470 першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження № НОМЕР_2 , зареєстрований 28.10.2010 року Одеською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а. с. 2 4).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2019 року залишено без руху вищезазначену позовну заяву ОСОБА_1 ..

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України. Всупереч вказаним положенням, позивачкою не вірно визначений склад учасників справи (а. с. 14 14 зворотна сторона).

27.12.2019 року вищевказану ухвалу суду першої інстанції було отримано позивачкою (а. с. 12).

08.01.2020 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про надання уточненої позовної заяви, в якій відповідачами зазначені: 1) Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; 2) ПАТ «БАНК КІПРУ» (а. с. 16 22).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 року вищезазначену позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у наданий судом строк позивачкою подана заява про усунення недоліків позову. Однак, визначені ухвалою суду про залишення без руху позовної заяви вимоги не виконані, недоліки позову не усунуті. Позивачем, всупереч викладеній у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» правовій позиції, не вірно визначений склад учасників справи, а саме в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не залучено відповідний орган державної виконавчої служби(а. с. 23).

ОСОБА_1 апеляційній скарзіпросить скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апелянт посилається на те, що суд розглядає справи за зверненням особи, в межах заявлених нею позовних вимог. Залучення до участі у справі співвідповідача або заміна неналежного відповідача допускається лише за клопотанням позивача. Право визначати відповідачів належить виключно позивачу. Вважає, що вона правильно визначила відповідачів. Посилання суду на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» є помилковим. Якщо керуватися вказаною постановою, то у неї взагалі відсутнє право на подачу позову, оскільки вона є боржником і має бути відповідачем по справі. По аналогічній справі суддя розглянув позовні вимоги про скасування арешту з майна, де відповідачем у справі був лише відділ ДВС.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі. Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та копію апеляційної скарги, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, направлено учасникам справи.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які повернулися до апеляційного суду, Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та копію апеляційної скарги, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку. Правом надання відзиву Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиціїпроігнорував. Відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Повідомлення про вручення поштового відправлення направлені ПАТ «БАНК КІПРУ»двічі повернулися до апеляційного суду з примітками пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням встановленого строку зберігання». Після чого на офіційному веб-сайті апеляційного суду було розміщено повідомлення ПАТ «БАНК КІПРУ» про наявність ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.07.2020 року підготовку справи до апеляційного розгляду закінчено. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (без їх виклику).

Виходячи з вищевикладеного справу розглянуто без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вказувалося вище, визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повертаючи її позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що не були усунуті недоліки позовної заяви згідно ухвали про залишення заяви без руху (а. с. 23).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків суд дійшов при невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм діючого процесуального законодавства.

Статтею 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За правилами, передбаченими ст. ст. 13, 48, 50, 51, 53 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні особи і юридичні особи, а також держава.

Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів

Суд першої інстанції має право за клопотання позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у справі співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм діючого процесуального законодавства, тільки позивачу належить право визначення відповідача. Вступ або залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можливий після відкриття провадження у справі.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у ч. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» при пред`явленні позову до частини відповідачів (наприклад при солідарному обов`язку боржників згідно статті 543 Цивільного Кодексу України; далі ЦК) суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справи за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Таким чином, хибними є висновки суду першої інстанції про те, що позивач у позовній заяві невірно визначив склад учасників справи.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 у суду першої інстанції не було.

Доводи апелянта про те, що суд розглядає справи за зверненням особи, в межах заявлених нею позовних вимог, залучення до участі у справі співвідповідача або заміна неналежного відповідача допускається лише за клопотанням позивача, право визначати відповідачів належить виключно позивачу, помилкове посилання суду на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», є обґрунтованими.

Доводи та вимоги апелянта про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду є неспроможними, оскільки провадження по справі ще не відкрито.

Таким чином, апеляційна скарга є обґрунтованими частково, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі вищевикладеного, колегія судів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушенні норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції (Малиновського районного суду м. Одеси) для продовження її розгляду, починаючи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, може бути оскаржена в касаційному порядку. Підстави касаційного оскарження, передбачені частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 353, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України,

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 січня 2020 рокупро повернення позовної заяви - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе