Справа № 159/2955/20
Провадження № 2/159/852/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Шокот С.Т.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, малолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. З посиланням на норми ст. 180, 182 СК України позивач просила стягувати з ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення ними повноліття.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 22 червня 2020 року.

Ухвалою судді від 24 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання на 20 липня 2020 року.

Позиція учасників справи.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказує, що приймає фінансову участь в утриманні дітей, а аліменти в сумі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно є завищеними. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в сумі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Копією свідоцтва про укладення шлюбу доводиться та обставина, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 29.04.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 160.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6).

На даний час діти проживають з позивачем, що підтверджується копією будинкової книги про реєстрацію місця проживання (а.с.8-9).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що малолітні діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.

Статтею ст.182 Сімейного кодексу України визначено обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Суд вважає, що оскільки відповідач є собою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, а тому цілком може та зобов`язаний надавати своїм дітям матеріальну допомогу.

При цьому, позивач не представила суду будь-яких доказів того, що відповідач отримує дохід в розмірі понад 10000 гривень на місяць та має можливість надавати дітям матеріальну допомогу саме в сумі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, що є її процесуальним обов`язком відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зокрема, не доведено, що відповідач офіційно працевлаштований, має інші доходи, цінне майно у власності, з якого можна мати дохід, те, що він робив вартісні покупки.

Тобто, позивачем не доведено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти з істотним відхиленням у бік збільшення від мінімально гарантованого розміру аліментів, який становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Крім того, суд також враховує можливість надання утримання і з боку матері, необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами дітей та можливістю батька сплачувати аліменти.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

З врахуванням наведених обставин, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача аліментів в сумі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто дещо в меншій сумі, ніж просить позивач.

Аліменти в такому розмірі є пропорційним середньому доходу відповідача або реальній можливості його отримати та такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності, відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.200.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 280-282, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

На підставі ст.430 ч. 1 п.1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за 1 місяць в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XІІ «Прикінцеві положення» цього Кодексу в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 21 липня 2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик