Справа № 541/175/20
Номер провадження 2/541/436/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 липня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.,

представника позивача, адвоката Сидоренко Ю.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу в порядку загального провадження

за позовом ОСОБА_1 до

Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області

про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

установив:

28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, площею 2,85 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після ОСОБА_2 . Разом з тим, через скрутне матеріальне становище не вважала доцільним тривалий час отримувати свідоцтво на спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса задля отримання свідоцтва на спадщину, позивачка отримала відмову у вчиненні даної нотаріальної дії з підстав пропуску шестимісячного строку для подачі відповідної заяви. В той же час, у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що перешкоджає йому реалізувати свої спадкові права. Позивачка прохала суд, встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право на спірну земельну частку (пай).

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31.01.2020 року відкрито провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.20).

У встановлений судом строк представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому вказала на недоведеності факту прийняття позивачем спірної земельної частки (пай). Окрім того вказано на відсутності підтвердження родинного зв`язку з позивачем та померлою ОСОБА_2 . На підставі вищенаведеного прохала у задоволенні позову відмовити.

У встановлений судом строк, представником позивача, адвокатом Сидоренко Ю.В. подано відповідь на відзив в якому зазначив, що вступ у фактичне володіння житловим будинком, земельною ділянкою та речами домашнього вжитку є діями які свідчать про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини протягом визначеного законом строку може бути підтверджено показами свідків, про допит яких сторона позивача заявила клопотання. Окрім того, зазначив, що з документів долучених до позовної заяви чітко прослідковується родинний зв`язок між позивачкою та померлою спадкодавцею.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представник, адвокат Сидоренко Ю.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, у відзиві містить клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.7).

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема, право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, площею 2,85 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої вона мала згідно сертифікату серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Звернувшись до приватного нотаріуса задля отримання свідоцтва на спадщину, позивачка отримала відмову у вчиненні даної нотаріальної дії з підстав пропуску шестимісячного строку для подачі відповідної заяви (а.с.14).

Згідно з повідомленням Полтавського обласного державного нотаріального архіву спадкова справа щодо майна на ОСОБА_2 не заводилася (а.с.37).

Оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують належність померлій спадкового майна відсутні.

Згідно довідки виданої Кибинською сільської ради № 616/02-27 від 09.10.2019 року, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 проживала сама за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Родинний зв`язок між позивачкою ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.9), в якому батьком зазначено ОСОБА_3 а матер`ю - ОСОБА_4 , копією свідоцтва про одруження позивачки, в якому дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_1 зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.9), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, згідно якого дошлюбне прізвище померлої ОСОБА_2 зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.6), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно якого батьками померлої спадкодавиці ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщину було прийнято ОСОБА_1 до набрання чинності Цивільним кодексом України то до неї підлягають застосуванню положення ЦК УРСР(1963р.).

У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після ОСОБА_2 підтверджується показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_8 вказала, що знала померлу ОСОБА_2 , адже працювала поштаркою. ОСОБА_2 дітей не мала, чоловік помер. ОСОБА_2 мала двох рідних сестер ОСОБА_1 та ОСОБА_10 . Після смерті ОСОБА_2 сестра ОСОБА_1 більше доглядала за домоволодінням померлої. ОСОБА_11 є чоловіком сестри ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_7 вказала, що проживала по сусідству з ОСОБА_2 , дану особу гарно знала, так як ОСОБА_2 в дитинстві здійснювала за нею догляд. Підтвердила, що ОСОБА_2 проживала сама, дітей не мала, а чоловік помер на війні. Мала тісні відносини зі своїми рідними сестрами, ОСОБА_1 та ОСОБА_10 . Сестри спільно провели поховання ОСОБА_2 . Відразу після смерті ОСОБА_2 сестра ОСОБА_1 забрала з будинку померлої диван та телевізор. Сестра ОСОБА_10 після сестри забрала ліжка, посуд, курей та простирадла.

У відповідності до ст. 530 ЦК УРСР (1963р), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга)

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом другої черги після ОСОБА_2 та прийняла спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 цього Кодексу. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Разом з тим, в ході судового розгляду, було встановлено, що прийняття спадщини було здійснено і іншою особою, котра має такий же ступіть спорідненості як і позивачка.

В той же час, про залучення даної особи чи її правонаступника (правонаступників), в якості співвідповідача сторона позивача клопотання не заявляла. В силу закону, у суду відсутні повноваження на самостійне залучення належного відповідача. Окрім того, стадія судового розгляду не дозволяє суду залучити іншого спадкоємця (чи його правонаступника (правонаступників)) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору.

З огляду на встановленні обставини, позовна вимога позивача про встановлення факту прийняття спадщини підлягає до задоволення.

Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай), перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право на отримання вказаної вище земельної частки (пай).

Однак з огляду на встановлення факту прийняття спадщини також іншим спадкоємцем, котрий з позивачкою належить до однієї черги спадкування, тому позовну вимогу про визнання права на земельну частку (пай) необхідно задовольнити частково у розмірі 1/2.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 530, 548, 549 ЦК УРСР(1963р), 13,141, 263, 268, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 частково.

Встановити факту прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на Ѕ частку права на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва на території Кибинської сільської ради Миргородського району розміром 2,85 умовних кадастрових гектари, право на яку померла мала згідно сертифікату .

На підставі ч.1 ст. 354 ЦПК України рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. На підставі п.3 Прикінцевих положень ЦПК України (в ред. від 02.04.2020 року) даний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2020 року.

Суддя О.А. Городівський