ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/1556/19

Провадження № 22-ц/818/3764/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року, постановлене суддею Сугачовою О.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в який в подальшому уточнила та просила збільшити розмір аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2018 шлюб розірвано та вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох його неповнолітніх дітей, у розмірі 900,00 грн. на кожну дитину починаючи з 29.09.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів. Станом на липень 2019 року у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів. Аліменти у розмірі 900,00 грн., є недостатніми для утримання двох неповнолітніх дітей, так як потребують більшого матеріального забезпечення, збільшились витрати на харчування, одяг, ліки. Позивач самостійно сплачує рахунки за комунальні послуги, та інші платежі, самостійно покупляє необхідні для дітей речі. Відповідач додаткової допомоги на утримання дітей не надає.

На підставі вищевикладеного, позивач просить збільшити розмір аліментів які стягуються на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2018 з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі до 3000,00 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітнього віку з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст. 3 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2018 року на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , з 900 (дев`ятсот) грн 00 коп. на 2300 (дві тисячі триста) грн 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 в особі свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що його матеріальний стан змінився в бік погіршення, за обставинами, які від нього не залежали, крім того, зміна прожиткового мінімуму не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від відповідача не надходив.

Відповідно до ст.368ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову, без повідомленням учасників справи.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 274ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що сторони з перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2018.

Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2018 вирішено стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 900 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29.09.2017 і до досягнення дітьми повноліття.

За довідками Департаменту реєстрації ХМР, діти зареєстровані разом з позивачем по справі.

З розрахунку заборгованості по аліментах від 02.07.2019, вбачається, що у відповідача існує заборгованість по аліментам станом на 02.07.2019 у розмірі 7774,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ятастатті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статей 51 Конституції України, ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути збільшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що розтлумачивають обов`язки батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія зазначає наступне, ОСОБА_1 отримує на двох дітей по 900 грн щомісяця на кожну дитину.

Звернувшись у вересні 2019 року з позовом про збільшення ОСОБА_1 просила стягнути по 3000 грн на кожну дитину з посиланням на те, що вказані кошти є недостатніми.

Доказів поліпшення матеріального становища відповідача суду не надано. Підтверджень того, що відповідач працює суду також не надано.

Витяги із сайту ОЛХ не є належними та допустимими доказами, оскільки встановити особу яка їх розмістила в дійсності не вбачається можливим.

Розмір аліментів, які стягуються на дітей ОСОБА_6 років, Софія 13 років не є меншим половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на момент стягнення аліментів та постановлення рішення.

Доводи позивачки щодо наявності у неї значних витрат на утримання дітей, пов`язаних з придбанням їжі, одягу та інше, а також те, що розмір прожиткового мінімуму на дитину виріс порівняно із роком в якому зостановлювалось рішення про аліменти, до того ж відповідач ухиляється від сплати аліментів і існує заборгованість, судова колегія відхиляє, оскільки самі по собі ці обставини без доведення підстав, передбачених статтею 192 СК України, не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Крім того, у разі наявності потреби та доказів позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, в порядку статті 185 СК України та неустойки за прострочення сплати аліментів.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року скасувати в частині збільшення розміру аліментів.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.М.Хорошевський

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина

Повний текст постанови складено 13 липня 2020 року.