Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1233/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мелай Євгеній Михайлович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівської міської ради Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мелай Є.М., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівської міської ради Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок у АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформив свої спадкові права. Оскільки позивач постійно проживав зі спадкодавцем, тому наразі має намір прийняти спадщину після смерті свого батька та оформити правовстановлюючі документи на будинок, у якому він і надалі продовжує проживати разом зі своєю сім`єю, після смерті спадкодавця. Однак, при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представником на адресу суду було подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені ним позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі про день, час та місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленими своєчасно, у судове засідання не з`явилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують відносно заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

У судовому засіданні встановлено, що позивач за цим позовом є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Виноградівським РВ ДРАЦС ГТУ юстиції у Закарпатській області від 20.05.2019, серії НОМЕР_1 .

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_4 , підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , видане відділом ЗАГС виконкому Виноградівської районної Ради народних депутатів Закарпатської області, серії НОМЕР_2 від 13.07.1988, де батьком дитини записаний спадкодавець ОСОБА_4 .

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,7 кв.м, який він успадкував після смерті своєї матері, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Так, як позивач ОСОБА_1 , постійно проживав зі спадкодавцем, що підтверджується довідками №250 та №251 від 30.07.2019, які видані виконавчим комітетом Виноградівської міської ради Закарпатської області, він має намір прийняти спадщину після смерті свого батька та оформити правовстановлюючі документи на будинок, у якому він і надалі продовжує проживати разом зі своєю сім`єю, після смерті спадкодавця.

В серпні 2019 року, позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, ОСОБА_4 . Після спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця (відмова державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори ГТУ юстиції у Закарпатській області від 06.12.2019 за №601/01-16).

З документів, які б підтверджували право володіння та користування спадкодавцем ОСОБА_4 житловим будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був наявний, тільки технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду на ім`я ОСОБА_7 , складений 10.09.2009 р., який був виготовлений на його замовлення 10.09.2009 р. КП «Виноградівське РБТІ».

Оскільки, ОСОБА_8 був прадідом позивача, а після його смерті спадкоємець першої черги, донька ОСОБА_5 , яка приходиться бабою позивача та матір`ю спадкодавця, спадкоємці не зверталась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, юридично титульним власником спадкового майна (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки на якій він розміщений) залишився прадід позивача.

Згідно відповіді КП «Виноградівське районне БТІ» за №97 від 03.07.2019, станом на 01.01.2013, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Севлюшським окружним судом, 23.09.1925 року за реєстром №2548. Згідно нотаріально завіреного переклад з угорської мови на українську мову договору купівлі-продажу від 23.09.1925 ОСОБА_9 у ОСОБА_10 за 5000 (п`ять тисяч) Чехословацьких корон вище зазначений будинок. Згідно висновку про реєстрацію домоволодіння, відповідно до Постанови Виноградівського міськвиконкому від 22.09.1949 за № 143, домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке розміщено на земельній ділянці АДРЕСА_2 , розміром 2452 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_11 та містить візу про можливість реєстрації будинку. Відповідно до витягу з технічного паспорта на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, експлікацій внутрішніх приміщень до плану житлового будинку та плану будинку, які надані з архівних даних КП «Виноградівське районне БТІ» та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який виготовлений КП «Виноградівське районне БТІ» на ім`я ОСОБА_7 на замовленням спадкодавця ОСОБА_4 у 2009 році це один і той же будинок з надвірними будівлями, як за площею, так і за експлікацією внутрішніх приміщень.

Відсутність відомостей про державну реєстрацію прав власності та інших речових прав щодо зазначеного будинку, свідчить про той факт, що жоден зі спадкоємців ОСОБА_11 не зверталися за видачею свідоцтв на спадщину, хоч і приймали спадщину в порядку визначеному законом, що діяв на час її прийняття для кожного з них.

У судовому засіданні досліджено документи, які підтверджують пряму низхідну лінію споріднення між спадкодавцями та спадкоємцем позивачем у справі.

Так, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - є сином померлого спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом ЗАГС виконкому Виноградівської районної Ради народних депутатів Закарпатської області, серії НОМЕР_2 від 13.07.1988, де батьком дитини записаний спадкодавець ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був сином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), вказане підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , видане Виноградівським районним бюро ЗАГС Закарпатської області від 12.02.1970, серії НОМЕР_3 , де ОСОБА_13 записана матір`ю дитини; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області від 19.01.2006, серії НОМЕР_4 ; копією відповіді Виноградівського РВ ДРАЦС П-З МУ МЮ від 14.04.2020 № 494//15.3-26 на адвокатський запит №55 від 31.03.2020.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) була донькою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_7 докази: копія відповіді Виноградівського РВ ДРАЦС П-З МУ МЮ від 25.01.2020, № 96//15.3-26 на адвокатський запит, копія свідоцтва про смерть (видане повторно) серії НОМЕР_5 , видане Виноградівським РВ ДРАЦС П-З МУ МЮ від 05.02.2020), вказане підтверджується архівною довідкою Державного архіву Закарпатської області від 20.02.2020 №11/01-12 та копією архівного запису, що був підставою для її формування, наданою на адвокатський запит, згідно якої батьком ОСОБА_15 ), записаний ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; архівна довідка Державного архіву Закарпатської області від 20.02.2020 №11/01-12 та копія архівного запису, що був підставою для її формування, наданою на адвокатський запит, згідно якої є запис про народження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті ОСОБА_14 (помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ) - прадіда позивача, спадщину прийняла його баба ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була донькою ОСОБА_14 . Баба позивача прийняла спадщину після прадіда позивача в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час відкриття та прийняття спадщини станом на 18.07.1963), шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, оскільки й надалі після смерті свого спадкодавця продовжувала проживати зі своєю сім`єю у спадковому будинку та утримувала його.

Після смерті ОСОБА_12 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) баби позивача, спадщину прийняв син померлої, батько позивача ОСОБА_4 . Батько позивача, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своєї матері в порядку, передбаченому ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України (в редакції, що діяла на час прийняття спадщини станом на 20.02.2006), оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України (в редакції станом на 20.02.2006) передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України (в редакції станом на 20.02.2006) передбачала, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, ч.3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки спадкодавець позивача, ОСОБА_4 , ніяких юридично значущих дій щодо розпорядження своїм спадковим майном не вчиняв, то відповідно й не мав потреби в отриманні у державного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, після своєї матері, ОСОБА_5 .

В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 1216 1223 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Відповідно до ч.1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно положень ст. 380 ЦК України, об`єктом права власності може бути житловий будинок будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Зважаючи на викладені обставини справи, позивач має право просити суд, визнати за собою право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Відповідно до п.4.12., 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Водночас свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За наслідком звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину, нотаріусом з підстави відсутності правовстановлюючих документів було відмовлено.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті батька має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мелай Євгеній Михайлович, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОК НОМЕР_6 , уродженцем м.Виноградів Закарпатської області, право власності на спадкове майно - індивідуальний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,7 кв.м, в тому числі житлова 37,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.07.2020 року.

ГоловуючийГ. І. Рішко