РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретаря Капітонова А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення від права спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач адвокат Присяжний В.А. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, вимоги якого обґрунтовані тими обставинами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , якій на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1 . Відповідач, який є сином померлої ОСОБА_2 самоусунувся від будь-якого догляду та піклування про свою матір, яка потребувала стороннього догляду та піклування, оскільки була хворою людиною, особою похилого віку і була не в змозі самостійно за собою доглядати. 02.11.2018 року державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори позивачу повідомлено, що вона та відповідач є спадкоємцями в рівних частинах майна померлої ОСОБА_5 . Посилаючись на положення ст. 1224 ЦК України Позивач просила усунути Відповідача від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_4 .

Ухвалою від 03.12.2018 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 26.02.2019 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено ОСОБА_3 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Присяжний В.А. в судове засідання, призначене на 24.07.2020 року подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Під час розгляду справи по суті позивач та її представник надали пояснення, які за своїм змістом аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові. Позивач ОСОБА_1 , допитана у якості свідка, також пояснила, що її померлій матері ОСОБА_4 останні два місяці допомагала вона, оскільки її брат відповідач по справі не піклувався про мати та не надавав допомогу.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 24.07.2020 року надав заяву, якою просив розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позову заперечував. Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Склярський П.М., під час розгляду справи по суті проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого 04.04.1985 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 05.12.1989 року Комишанською селищною радою.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Комишанської селищної ради 16.05.2018 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №30.

Як вбачається, з наданої Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою Херсонської області на запит суду копії спадкової справи 242/2018 року, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у виді будинку АДРЕСА_1 , який належав останній на праві приватної власності, згідно витягу №123718237 від 14.05.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 спадщину за заповітом прийняла, подавши до Третьої Херсонської державної нотаріальною контори Херсонської області 24.07.2018 року відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 також подав до Третьої Херсонської державної нотаріальною контори Херсонської області заяву від 20.06.2018 року про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №242/2018 до майна померлої ОСОБА_4 .

Згідно ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав те обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб і спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вказане кореспондується із положеннями п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, якими роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови у позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п`ятої статі 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема і тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які допитані у судовому засідання пояснили, що померла ОСОБА_5 проживала у с. Приозерному, близько 2-3 місяців до смерті, жалілась на стан здоров`я. Скаржилась, що її не часто відвідують. Останні два місяці перед смертю ОСОБА_4 проживала з Позивачем. Свідок ОСОБА_10 також зазначила, що не чула від ОСОБА_4 про те, що Відповідач забирав її пенсію.

ОСОБА_11 допитана у якості свідка надала пояснення, які зводяться до того, що Позивач ОСОБА_1 на належному рівні утримувала ОСОБА_4 , остання не могла багато ходити. Померла не мала достатньо коштів на придбання більш якісних ліків. Відповідач відвідував померлу у лікарні, приходили діти.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які заявлені для допиту у судовому засіданні представником відповідача адвокатом Склярським П.М., надали пояснення, які зводять до того, що відповідач не відмовлявся від матері та допомагав їй, а також ніс витрати щодо поховання померлої ОСОБА_4 .

З боку відповідача до суду надано накладну від 09.05.2018 року та розрахункову квитанцію від 09.05.2018 року, на підтвердження факту сплати витрат пов`язаних з похованням померлої ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в наданому нею позові зазначає, що відповідач ухилявся від надання допомоги матері, яка перебувала у безпорадному стані, не проживав разом з нею та не здійснював догляд.

З довідки від 25.03.2019 року, наданої на запит суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області , вбачається, що ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 отримала у період з грудня 2017 року по травень 2018 року пенсію за віком у розмірі 7468,30 грн.

Верховний Суд у своїй постанові від 17.10.2018 року по справі № 200/21452/15-ц зауважив, що безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах.

На підтвердження хвороби ОСОБА_4 на запит суду Комунальним некомерційним підприємством «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша» Херсонської міської ради надано медичні документи, а саме: копія історії хвороби №00652 ОСОБА_4 - медична картка стаціонарного хворого №00652 ОСОБА_4 , направлення до стаціонару первинний огляд, операційний огляд від 18.01.2018 року, листок призначення лікарських засобів, виписка із медичної картки, медичні дослідження - аналізи крові від 18.01.2018 року, аналіз крові №13, коагулограма від 19.01.2018 року, ультразвукове дослідження від 23.01.2018 року, кардіологічне дослідження від 18.01.2018 року (а.с. 20-39).

Представником позивача надано копію медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 , а саме медична картка стаціонарного хворого №2169 від 26.02.2018 року, направлення на госпіталізацію, запис лікаря приймального відділення, первинний огляд 26.02.2018 року, огляд заввідделнням від 02.03.2018 року, листок лікарських призначень, копії кардіограм, аналізи крові від 01.03.2018 року, виписка №2169 із медичної картки стаціонарного хворого від 07.03.2018 року (а.с. 40-59).

Зазначені докази свідчать про наявність у ОСОБА_4 певних захворювань у зазначений період, але не підтверджують і не вказують в достатній мірі на факт перебування ОСОБА_4 саме у безпорадному стані.

Під час розгляду справи також не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо ухилення відповідача від утримання ОСОБА_4 за її життя.

Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України), щодо ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме відповідача.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в тому числі пояснення свідків, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову.

На підставі викладеного, ст. ст. 1217, 1224, 1233, 1235, 1241 ЦК України, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення від права спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин