Номер провадження: 22-ц/813/5518/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Дрішлюка А.І.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року про залишення позову без розгляду, постановлену під головуванням судді Аліної С.С., -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання у квартирі та про зобов`язання укладення договору найму.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання у квартирі, про зобов`язання укладення договору найму залишений без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивачка повторно не з`явилася у судове засідання, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася.

Не погоджуючись з ухвалою суду про залишення позову без розгляду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для проведення підготовчого засідання, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 зазначає, щопро судове засідання, яке було призначене на 09.12.2019 року ні позивач, ні він, як представник позивача повідомлені належним чином не були.

Відзиву до суду надано не було.

Сторони про розгляд справи на 22 липня 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 89-91).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позов ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка в призначені судові засідання на 14 листопада 2019 року та на 09 грудня 2019 року не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи,призначеної на 14 листопада 2019 року ОСОБА_2 була повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явився, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с. 57).

14 листопада 2019 року від адвоката Радулова В.В., в інтересах позивачки ОСОБА_2 до суду подана заява про відкладення розгляду справи (а.с. 59-60).

Слухання справи було відкладено на 09 грудня 2019 року (а.с. 62).

Про наступне судове засідання, яке було призначено на 09 грудня 2019 року ОСОБА_2 була повідомлена також належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однаку судове засідання не з`явилася (а.с. 64).

При цьому, позивачка та її представник до суду заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду, у разі відсутності клопотання позивача про слухання справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки у судове засідання з поважних причин.

Згідно зі ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що сторони процесу повинні вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, що про судове засідання, яке було призначене на 09.12.2019 року ні позивач, ні він, як представник позивача повідомлені належним чином не були, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки 23 листопада 2019 року ОСОБА_2 була повідомлена про призначене на 09 грудня 2019 року судове засідання належними чином, проте повторно до суду не з`явилась, а також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ні від ОСОБА_2 , ні від її представника заяв або клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності до суду надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 липня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ А.І. Дрішлюк