Справа № 431/991/20
Номер провадження 2/431/434/20
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області в складі головуючого-судді Пелиха О.О., за участі секретаря с/з Чесалової О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Старобільськ в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві про визнання договору недійним і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову - ОСОБА_3 , - Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві, в якому просив визнати договір купівлі продажу автомобіля недійсним та зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві перереєструвати автомобіль.

В обґрунтування позову вказав, що 03.11.2015 заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області справа 431/3945/15-ц, яке набрало законної сили 16.11.2015, з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Агротек» було стягнуто заборгованість за договором лізингу у сумі 1 683 602 року та судові витрати 25 674 грн 04 коп. На виконання вказаного рішення було відкрито виконавче провадження за №59472498, проте вказане рішення суду не виконане, заборгованість за договором лізингу не погашена. ОСОБА_3 від 23.11.1999 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , яка надала письмову згоду своєму чоловікові на укладення договору поруки №1П/122АФ-13 від 11.11.2013. Позивачем, для накладення арешту на автомобіль, було направлено до суду позов про виділення частки ОСОБА_3 із спільного майна подружжя та заяву про забезпечення позову. 23.08.2018 ухвалою Старобільського районного суду Луганської області на вказаний автомобіль MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 було накладено арешт. 16.11.2018 року рішенням Старобільського районного суду було виділено частку із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Згідно листа головного сервісного центру МВС України, станом на 23.08.2018 року автомобіль значився за ОСОБА_1 , але 04.09.2018 був перереєстрований на ОСОБА_2 згідно договору укладеному у регіональному сервісному центрі МВС у м. Києві. Згідно інформації на веб порталі судової влади України, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважаються такими, що 04.09.2018 були повідомлені про наявність ухвали Старобільського районного суду від 23.08.2018 року у справі 431/4415/18 про накладення арешту на вищевказаний автомобіль. За доводами позивача, ОСОБА_1 після винесення Старобільським районним судом Луганської області ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та отримання ухвали, здійснила його відчуження сину, з метою приховання від звернення на нього стягнення. Позивач вважає, що цивільно-правовий договір не може використовуватись учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили. Позивач вважав, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 03.11.2015 по справі №431/3945/15-ц, а його дружина ОСОБА_1 за згодою з ОСОБА_3 навмисно вчинила дії, що перешкоджають виконанню судового рішення, реалізуючи спільну сумісну власність подружжя автомобіль MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , направлений на фіктивний перехід права власності на автомобіль. Позивач зазаначає, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 23.08.2018 у справі №431/4415/18, виділено в натурі частку із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яке є об`єктом спільної сумісної власності для звернення стягнення на нього, а також визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаного автомобіля 04.09.2018 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 а також зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС у м. Києві зареєструвати право власності ОСОБА_1 на Ѕ частку автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 ,VIN-кодWDC1660041А995901 та зробити запис у графі «особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію що « ОСОБА_3 є співвласником».

18.05.2020 позивач змінив предмет позову, виклавши п. 2 в частині зобов`язання вчинити певні дії в такій редакції: Зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС у м. Києві зареєструвати (перереєструвати) автомобіль MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, зареєстрований 08.12.2017 за державним номерним знаком НОМЕР_1 ,VIN-кодWDC1660041А995901 за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт : серія НОМЕР_2 виданий 12.10.2006 Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області, РНОКП: НОМЕР_3 та зробити запис у графі «особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію « ОСОБА_3 є співвласником».

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій просив провести заочний розгляд справи (а.с. 88).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила відзив на позов не надала, повідомлена про дату час та розгляд справи належним чином через оголошення на сайті судової влади України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив відзив на позов не надав, повідомлений про дату час та розгляд справи належним чином, що підтверджується повідомленням про поштове відправлення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив відзив на позов не надав, повідомлений про дату час та розгляд справи належним чином, на сайті судової влади України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору Регіональний сервісний центр МВС у м. Києві в судове засідання не з`явився, у клопотанні просив суд розглядати справу у відсутності їх представника, у наданих поясненнях щодо зобов`язання зареєструвати право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , VIN-кодWDC1660041А995901, зазначив що згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та реєстрацію обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно , обтяжень таких прав шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно пункту 8 Порядку затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 №1388, передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі, документі, що посвідчують особу, поданих особисто або уповноваженим представником підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб нотаріально посвідчена довіреність) а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (правомірність придбання) транспортних засобів відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Зважаючи на те, що транспортний засіб не являється нерухомим майном, реєстрація права власності на автомобіль не можлива(а.с.50-53, 77)

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 03.11.2015 заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області справа 431/3945/15-ц, яке набрало законної сили 16.11.2015, з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Агротек» за договором лізингу було стягнуто заборгованість у сумі 1683 602 року та судові витрати 25 674 грн 04 коп (а.с.6).

На виконання вказаного рішення приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва було відкрито виконавче провадження за №59472498 яким постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Агротек» заборгованість за договором лізингу у сумі 1683 602 року та судові витрати 25 674 грн 04коп (а.с.8).

На забезпечення позову, за заявою позивача ТОВ «Агротек», 23.08.2018 ухвалою Старобільського районного суду на автомобіль MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 було накладено арешт, про що 04.09.2018 викладено інформацію на сайті «Судової влади України».Вказана ухвала суду набрала законної сили 26.09.2018 (а.с.14-16).

Згідно копії заяви від 11.11.2013, ОСОБА_1 , дає згоду чоловікові ОСОБА_3 на укладення договору поруки для забезпечення виконання зобов`язання за договором фінансового лізину від 11.11.2013(а.с.11).

16.11.2018 року рішенням Старобільського районного суду було виділено частку із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , визнано право власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_3 (а.с.17-19). Вказане рішення суду набрало законної сили після апеляційного перегляду, в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 рішення залишено без змін лише 01.04.2020.

Згідно інформації головного сервісного центру автомобіль MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , VIN-кодWDC1660041А995901 станом на 23.08.2018 зареєстрований за ОСОБА_1 , а вже 04.09.2018 транспортний засіб перереєстрований на ім`я ОСОБА_2 згідно договору, укладеного в регіональному сервісному центрі 8048 (а.с.21).

Дослідивши наявні письмові докази, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 має заборгованість перед позивачем ТОВ «Агротек» за договором фінансового лізингу №122АФ-13 від 11.11.2013 як поручитель у загальній сумі 1 683 602,73 грн., що підтверджується копією рішення Старобільського районного суду від 03.11.2015, яке набрало законної сили 16.11.2015. ОСОБА_3 з 23.11.1999 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , яка надала письмову згоду своєму чоловікові на укладення договору поруки №1П/122АФ-13 від 11.11.2013.

04.09.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 ,VIN-кодWDC1660041А995901, який було зареєстровано за продавцем 08.12.2017 (а.с.53).

Стосовно доводів позивача, про накладення арешту на вказаний автомобіль згідно ухвали Старобільського районного суду від 23.08.2018 та відчуження відповідачем ОСОБА_1 вказаного автомобіля начебто всупереч ухвалі суду про забезпечення позову, судом встановлено, що ухвала Старобільсьакого районного суду Луганської області про забезпечення позову набрала законної сили 26.09.2018. Тоді як договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено щодо купівлі-продажу автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 ,VIN-кодWDC1660041А995901, який було зареєстровано за продавцем 08.12.2017 ще 04.09.2018. Тобто на момент укладення договору купівлі-продажу вказаного автомобіля на нього не було накладено обтяжень.

Крім того, суд констатує той факт, що рішення Старобільсьакого районного суду , яким було виділено частку із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , визнано право власності на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ модель GLE 250, 2017 року випуску, державний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_3 , за результатами апеляційного перегляду набрало законної сили 01.04.2020. Т

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Позивач, як на підставу визнання оспорюваного договору недійсним, посилається на фіктивний характер укладення договору купівлі-продажу з метою уникнення фінансових зобов`язань ОСОБА_1 та невиконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором лізингу. Суд не бере до уваги вказані посилання, оскільки як встановлено судом, станом на 04.09.2018 (день укладення договору купівлі-продажу вказаного автомобіля) він перебував у власності ОСОБА_1 , будьяких обтяжень чи інших заборон на автомобіль накладено не було, що підтверджується інформацією Регіонального сервісного центру. Отже ОСОБА_1 здійснила розпорядження належним їй майном за умов, передбачених ч. 1 ст. 319 ЦК України, згідно якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, рішення яким визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на 1/2 автомобіля на момент укладення оспорюваного договору -купівлі продажу не набрало законної сили.

Таким чином, підстав, за яких можливо визнання договору купівлі-продажу недійсним в судовому засіданні з мотивів передбачених ст. 203, ст. 215 ЦК України - не встановлено, тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 57, 203, 215, 319 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 16, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві про визнання договору купівлі - продажу автомобіля від 04.09.2018, укладеного у регіональному сервісному центрі МВС 8048 м. Київ недійним і зобов`язання вчинити певні дії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Старобільського районного суду Луганської області в 30-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Старобільського районного суду Луганської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.О. Пелих