Справа № 724/1837/19
Провадження № 2/724/23/20
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.
секретаря судового засідання: Рижак П.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області питання про судові витрати у справі
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутомотів Електрік Україна»,
про нарахування та стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасування наказу про звільнення з роботи, розірвання трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, виправлення запису в трудовій книжці, відшкодування витрат та моральної шкоди
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 02.07.2020 у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутомотів Електрік Україна» (про нарахування та стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасування наказу про звільнення з роботи, розірвання трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, виправлення запису в трудовій книжці, відшкодування витрат та моральної шкоди відмовлено.

В судовому засіданні 02.07.2020р. до судових дебатів, представником відповідача подано заяву про судові витрати, розмір яких буде підтверджений доказами протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

07.07.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про судові витрати та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Розгляд даної заяви було призначено на 16.07.2020.

В судове засідання 16.07.2020 представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву від 15.07.2020, згідно якої вказує, що розрахунки відповідача не відповідають його кваліфікації та затраченому часу. Також просив суд викликати до суду позивача ОСОБА_1 та заслухати її думку з даного приводу.

В судове засідання 21.07.2020 позивач ОСОБА_2 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак 21.07.2020 надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, просить суд ухвали додаткове рішення про витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн., які стягнути з позивача ОСОБА_1 .

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цьогоКодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача було подано:

- договір про надання правничої допомоги від 18.11.2019, відповідно до п.1 якого адвокат Мар`ян Іван Степанович надає правову допомогу ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» та бере на себе зобов`язання надати правову допомогу останньому з питань, пов`язаних з відносинами ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» з ОСОБА_1 , в тому числі судовою справою №724/1837/19 та інших справах, консультуванням, підготовкою документів, претензії, позовів, інших документів, іншого, а також правову (правничу) допомогу у справах пов`язаних з цим (в тому числі й їх розгляду в судах) та інших питань пов`язаних з клієнтом;

- рахунок на оплату №1 від 19.11.2019 на суму 15000,00 грн., де підставою зазначено: догові правової допомоги від 18.11.2019, товари (роботи, послуги): адвокатські послуги;

- платіжне доручення №1787 від 18.12.2019, відповідно до якого ТОВ «АЕУ» перерахувало ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 7500,00 грн., призначення платежу: за послуги згідно рах. №1 від 19.11.2019р.;

- платіжне доручення №3102 від 25.06.2020, відповідно до якого ТОВ «АЕУ» перерахувало ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 7500,00 грн., призначення платежу: за послуги згідно рах. №1 від 19.11.2019р.;

- заключні виписки з банку про зарахування вищезазначених коштів за періоди з 18.12.2019 по 18.12.2019 та з 25.06.2020 по 25.06.2020;

- акт наданих послуг від 03.07.2020, укладеного між ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» та адвокатом Мар`ян Іваном Степановичем, а саме: вивчення позовної заяви з додатками (1 година) вартістю 1000,00 грн.; аналіз законодавства (1 година) вартістю 1000,00 грн., зустріч та усна консультація (1 година) вартістю 1000,00 грн., підготовка клопотань, пояснень (4 години) вартістю 8000,00 грн., участь у судових засіданнях (2 години) вартістю 4000,00 грн.;

Заперечуючи проти витрат на правничу допомогу представник позивача вказав, що розрахунки не відповідають кваліфікації адвоката та затраченому часу з огляду на наступне:

- в матеріалах справи є заява, в якій зазначено грубі порушення і зловживання представником відповідача процесуального законодавства під час розгляду справи;

- адвокат Мар`ян І.С. жодного разу вчасно не заявив свідків і не надав доказів по справі;

- вартість його години роботи при підготовці клопотань, пояснень, участі в судових засіданнях перевищує оприлюднену заробітну платню судді Верховного Суду, а кваліфікація в них явно різниться;

- завищено кількість годин на підготовку клопотань, оскільки деякі клопотання подавались по 3 рази (один текст, різні дати підпису) і були відхилені, а інші просто були відхилені. Тобто за відповідної кваліфікації адвокат ОСОБА_3 не займався би розмноженням пустих клопотань, які не підлягали задоволенню, вдаючи роботу над справою.

Дослідивши подані представником відповідача документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, судом встановлено, що договір про надання правової допомоги від 18.11.2019 укладений з питань пов`язаних з відносинами ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» з ОСОБА_1 , в тому числі судовою справою №724/1837/19 та інших справах, консультуванням, підготовкою документів, претензії, позовів, інших документів, іншого, а також правову (правничу) допомогу у справах пов`язаних з цим (в тому числі й їх розгляду в судах) та інших питань пов`язаних з клієнтом.

Тобто зі змісту цього договору вбачається, що він укладений з питань не лише пов`язаних із судовою справою №724/1837/19, а й з іншими справами, якими саме не конкретизовано. Також за цим договором адвокат Мар`ян І.С. надавав іншу допомогу ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» шляхом консультування, підготовкою документів, претензії, позовів, інших документів, іншого, а також правову (правничу) допомогу у справах пов`язаних з цим (в тому числі й їх розгляду в судах) та інших питань пов`язаних з клієнтом ТОВ «Аутомотів Електрік Україна».

Крім того, рахунок №1 від 19.11.2019 про надання адвокатських послуг не містить в собі конкретизації цих послуг та посилання на цивільну справу не містить.

Також не містить в собі посилання на конкретну цивільну справу і акт наданих послуг від 03.07.2020, а лише підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень Договору від 18.11.2019, який передбачав надання правничої допомоги не лише у цивільній справі №734/1837/19.

Жодного посилання на цивільну справу, в межах якої заявлені витрати до відшкодування, акт про надання правничої допомоги не містить.

Суд зазначає, що за наявності правових підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме складеного, поданого до суду та долученого до матеріалів справи пояснення та клопотань, що доводить факт надання правничої допомоги адвокатом, надані суду неналежні документи унеможливлюють вирішення питання про відшкодування витрат на користь відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №821/1594/17.

Враховуючи те, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у конкретній цивільній справі не підтверджено, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Разом з цим судом встановлено, що при зверненні до суду з даною позовною заявою позивач не сплатила судовий збір, посилаючись на п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто з аналізу даної норми вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до прохальної частини позову з доповненнями, окрім вимог про стягнення заробітної плати, за які судовий збір не справляється, позивач також просить суд:

- скасувати наказ ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» від 26.09.2019р. №1070-П про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 26.09.2019р. за п. 4 ст. 40 КЗпП та розірвати з 25.09.2019р. трудовий договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Аутомотів Електрік Україна», у зв`язку з невиконання останнім трудового законодавства;

- зобов`язати ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» здійснити виправлення в трудовій книжці ОСОБА_1 про зміну дати та причин звільнення, а саме запис від 26.09.2019р. «Звільнена згідно п.4 ст. 40 КЗпПУ за прогули без поважних причин. Наказ №1070-п від 26.09.2019р.» на запис 25.09.2019р. «звільнена згідно ч.3 ст. 38 КЗпП України в зв`язку з невиконанням законодавства про працю ТОВ «Аутомотів Електрік Україна»;

- стягнути з ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4173,00 грн.;

- про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні.

Судом звертається увага позивача, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

За таких обставин вищезазначені вимоги підлягають сплаті судовим збором, оскільки позивач не звільнений від сплати зазначених вимог відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 3073,60 грн., як за дві вимоги немайнового характеру і дві вимоги майнового характеру.

Однак позивачем не був сплачений судовий збір за вищезазначені вимоги при зверненні до суду з даним позовом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення від 02.07.2020 не було вирішено питання про судові витрати в частині стягнення з позивача судового збору, з огляду на те, що в задоволенні позову було відмовлено, суд вважає за необхідне, з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 3073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Ухвалити у цивільній справі № 724/1837/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутомотів Електрік Україна», про нарахування та стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасування наказу про звільнення з роботи, розірвання трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, виправлення запису в трудовій книжці, відшкодування витрат та моральної шкоди, додаткове рішення яким:

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 3073,60 грн. (три тисячі сімдесят три гривні 60 коп.).

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 21.07.2020р.

Суддя: Л. Л. Гураль