Постанова

Іменем України

15 липня 2020 року

м. Київ

справа № 227/1187/17

провадження № 61-47181св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Первинна організація профспілки працівників вугільної промисловості України шахта «Новодонецька» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»,

третя особа - Головне управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2018 року у складі судді Тітової Т. А. та постанову Донецького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Кішкіної І. В., Біляєвої О. М., Папоян В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Первинної організації профспілки працівників вугільної промисловості України шахта «Новодонецька» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», третя особа - Головне управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області (далі - Головне управління Держпраці у Донецькій області), про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов`язання видати акт за формою Н-1.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що під час виконання трудових обов`язків у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» шахта «Новодонецька», зокрема в процесі обстеження гірничих виробок на дільниці видобутку вугілля № 3 третьої північної лави приблизно о 23.20 годині 07 лютого 2017 року він вийшов до розподільчого пункту третьої північної лави ступінчатого уклону № 1 пласта L-3 гор. 580 метрів, де знаходиться водозбірник, який був затоплений водою і не накритий щитами, та проходячи його, послизнувся на ліву ногу і провалився у воду по пояс, при цьому коліном правої ноги затримався, вдарившись ним об водозбірник. Про травму коліна він повідомив помічника начальника дільниці ОСОБА_2 та звернувся за наданням медичної допомоги у підземний медичний пункт. Після надання допомоги реанімаційно-протишоковою групою, він був доставлений у Добропільську лікарню, де йому зробили рентген коліна та відпустили додому. Вранці 08 лютого 2017 року біль посилився, а тому він самостійно звернувся до лікаря в м. Білозерське, якому пояснив, що травмувався на виробництві. Внаслідок отриманої травми він з 09 лютого 2017 року (08 лютого 2017 року - у нього вихідний день) перебував на лікарняному, 15 лютого 2017 року після проведення магнітно-резонансної томографії (далі - МРТ) у м. Краматорську його направили на стаціонарне лікування до Комунального закладу охорони здоров`я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» (далі - КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ») з діагнозом: закрите пошкодження заднього рога медіального меніску правого колінного суглобу, забій медіального міщелка гомілкової кістки, остеоартроз правого колінного суглобу 2 ступеня, де знаходився по 27 лютого 2017 року, після чого перебував на амбулаторному лікуванні до 08 червня 2017 року.

Комісія з розслідування нещасного випадку склала акт за формою Н-5

від 10 лютого 2017 року про те, що випадок, який стався з ним 07 лютого

2017 року, не пов`язаний з виробництвом та відмовила в складанні акта за формою Н-1.

Оскільки викладені у акті обставини та висновки не відповідали дійсним обставинам, він звернувся зі скаргами на дії роботодавця до Головного управління Держпраці у Донецькій області, за результатами розгляду яких видано припис за формою Н-9 від 01 березня 2017 року № 06.6-03/1, та запропоновано ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався з ним 07 лютого 2017 року.

За результатами проведення повторного розслідування нещасного випадку на виробництві, комісія також не змогла встановити факт отримання ним ушкодження на виробництві і його причини, дійшла висновку, що випадок з ним не пов`язаний з виробництвом та відмовила в складанні акта за формою Н-1, про що було складено акт за формою Н-5 від 03 квітня 2017 року.

Посилаючись на те, що викладені у актах комісії обставини та висновки не відповідають дійсним обставинам, розслідування проведено поверхово та без урахування усіх фактичних обставин, з урахуванням уточнень, позивач просив установити факт настання нещасного випадку, який стався під час виконання ним трудових обов`язків 07 лютого 2017 року о 23.20 годині на розподільчому пункті 3-ї північної лави ступінчатого уклону № 1 пласта L-3 гор. 580 метрів, скасувати висновок комісії, та зобов`язати відповідачів скласти акт за формою Н-1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано висновок комісії, утвореної відповідно до наказу від 03 березня

2017 року № 97/ОП, з розслідування нещасного випадку, що стався з

ОСОБА_1 07 лютого 2017 року, викладений в пункті 6 акта за формою Н-5 від 03 квітня 2017 року щодо відмови видати акт за формою Н-1.

Визнано нещасний випадок, який стався 07 лютого 2017 року в ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське», під час якого

ОСОБА_1 отримав ушкодження здоров`я, таким, що пов`язаний з виробництвом.

Зобов`язано відповідачів видати належним чином оформлений акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, який стався 07 лютого

2017 року з ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідність механізму утворення, характеру та локалізації тілесних ушкоджень, отриманих

ОСОБА_1 за вказаними ним обставинами, підтверджені висновком судово-медичної експертизи від 29 березня 2018 року№ 82, проведеної Донецьким обласним бюро судово-медичних експертиз. Встановивши, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався 07 лютого 2017 року під час виконання ним своїх трудових обов`язків, і є таким, що пов`язаний з виробництвом, суд вважав позовні вимоги обґрунтованими.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Постановою Донецького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року апеляційні скарги ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залишено без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2018 року залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, належним чином оцінив надані сторонами докази та з урахуванням Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 30 листопада 2011 року № 1232 дійшов правильного висновку, що нещасний випадок, який стався 07 лютого 2017 року з ОСОБА_1 є таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки ОСОБА_1 впав та отримав травму під час виконання ним трудових обов`язків, перебуваючи на робочому місці, що зафіксовано медичними документами, а також підтверджено висновком судово-медичної експертизи від 29 березня 2018 року № 82, що не спростований відповідачами належними та допустимими доказами. Суд вважав непереконливими доводи апеляційної скарги ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про те, що о 23.40 год. 07 лютого 2017 року ОСОБА_1 телефонував з телефону

№ 87, який знаходиться на відстані близько 10 км від місця, де начебто травмувався позивач, що ставить під сумнів наведені ним обставини отримання травми на виробництві, вказавши, що зазначене не спростовує настання нещасного випадку з позивачем з урахуванням його пояснень про те, що він пересувався на вагонетці та телефонував з іншого телефону, відстань до якого складає близько 2 км. Суд вважав безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що згідно з критеріями встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я

від 05 червня 2012 року № 420, діагноз «забій правого колінного суглобу» і «забій медіального мищелка великої гомілкової кістки» не передбачає ступеня втрати працездатності, зазначивши, що ці обставини не впливають на правильність висновку суду щодо визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки встановлення ступеня стійкої втрати позивачем професійної працездатності належить до повноважень медико-соціальної експертної комісії. Посилання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на те, що спори про встановлення факту нещасного випадку на виробництві не підлягають розгляду в суді, суд вважав необгрунтованими, оскільки за змістом статей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Узагальнені доводи касаційної скарги та позиції учасників справи

У грудні 2018 року до касаційного суду надійшла касаційна скарга

ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», у якій воно просило скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2018 року і постанову Донецького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам заявника про те, що наведені позивачем обставини отримання травми при виконанні ним трудових обов`язків, спростовуються висновками комісії з розслідування нещасного випадку, вказаними в акті за формою Н-5 від 03 квітня 2017 року про те, що о 23.40 год.

07 лютого 2017 року ОСОБА_1 телефонував з телефону № НОМЕР_1 , який знаходиться на відстані близько 10 км від місця, де він начебто травмувався. ОСОБА_1 не повідомив керівництво про факт травмування, хоча під час роботи він неодноразово зустрічав посадових осіб служби охорони праці, спілкувався в телефонному режимі з іншими посадовими особами, та звернувся за медичною допомогою лише в кінці зміни. При обстеженні 08 лютого

2017 року в КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» будь-яких видимих пошкоджень на тілі ОСОБА_1 не виявлено, йому проведено рентгенологічне обстеження та встановлено діагноз «забій правого колінного суглобу». Проте вже 15 лютого 2017 року ОСОБА_1 вдруге звернувся за медичною допомогою до КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ», де йому було встановлено інший діагноз, разом з тим у період з 08 лютого 2017 року по 15 лютого 2017 року позивач не виконував трудові обов`язки, а тому, на думку заявника, ОСОБА_1 отримав виявлені у нього при повторному зверненні ушкодження не під час виконання трудових обов`язків. Висновок судів попередніх інстанцій про те, що ушкодження у вигляді закритого пошкодження заднього рогу медіального меніску правого колінного суглобу могло виникнути внаслідок виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків при вказаних ним обставинах, суперечить висновку судово-медичної експертизи, згідно з яким таке пошкодження могло виникнути при різкій ротації колінного суглобу. Крім того, згідно з висновком судово-медичної експертизи діагноз «забій медіального мищелка гомілкової кістки» частіше утворюються при прямому ударі. Згідно з Критеріями встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 05 червня 2012 року № 420, діагноз «забій правого колінного суглобу» і «забій медіального мищелка великої гомілкової кістки» не передбачає ступеня втрати працездатності. Суди попередніх інстанцій не урахували вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, згідно з пунктом 2 та підпунктом 2 пункту 10 якого саме на роботодавця покладено функцію розслідування, а тому суди необґрунтовано взяли на себе функцію органу, який проводить розслідування нещасних випадків на виробництві, при цьому не з`ясували обставини і причини настання нещасного випадку, не встановили осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Крім того, первинна організація профспілки працівників вугільної промисловості України шахта «Новодонецька» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є неналежним відповідачем у справі, оскільки вона не має права проводити розслідування нещасних випадків на виробництві, на неї лише покладається функція представництва та захисту інтересів робітника.

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому позивач зазначив, що суди попередніх інстанцій повно та всебічно з`ясували обставини справи та ухвалили законні і обгрунтовані рішення, підстави для їх скасування відсутні.

Ураховуючи, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подало відзив на касаційну скаргу з порушенням встановленого судом строку, причин пропуску строку не зазначило, не подало клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі відзиву, суд касаційної інстанції на підставі частини восьмої статті 178 ЦПК України не приймає його до уваги.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та витребувано справу з місцевого суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі та відзиві доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське», працюючи гірничим майстром дільниці ВТБ на шахті «Новодонецька».

07 лютого 2017 року ОСОБА_1 працював у третю зміну, отримавши наряд на обстеження маршруту № 4, він о 23.20 годині на розподільчому пункті третьої північної лави ступінчатого уклону № 1 пласта L-3 гор. 580 м послизнувся, впав у водозбірник та вдарився правим коліном, про що о 3-й годині по телефону повідомив помічника начальника дільниці ОСОБА_2 . З приводу травми ОСОБА_1 звертався у підземний та поверхневий медичний пункт. Зазначені обставини підтверджуються актом проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 10 лютого 2017 року, яким нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, у зв`язку з чим відмовлено у складанні акта за формою Н-1.

За результатами повторного розслідування нещасного випадку, що стався

07 лютого 2017 року о 23.20 год. з ОСОБА_1 на шахті «Новодонецька», комісією, яка була призначена відповідно до наказу від 03 березня 2017 року

№ 97/ОП на підставі припису Головного управління Держпраці у Донецькій області Н-9 від 01 березня 2017 року № 06.6-03/1, складено акт за формою Н-5 від 03 квітня 2017 року, згідно з яким нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 повторно визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, та відмовлено у складанні акта за формою Н-1.

За наданням медичної допомоги ОСОБА_1 звертався у підземний медичний пункт і при виїзді на поверхні шахти «Новодонецька», скаржився на біль у колінному суглобі, медичними працівниками у ОСОБА_1 було зафіксовано невелику набряклість правого колінного суглобу.

Відповідно до запису у листку непрацездатності № 551366, виданого КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ», у ОСОБА_1 встановлено забій, пошкодження зовнішнього меніску правого колінного суглобу, пошкодження на виробництві, у зв`язку з чим його звільнено від роботи з 09 лютого по 14 лютого 2017 року.

За результатами проведеного 13 лютого 2017 року МРТ дослідження, у ОСОБА_1 виявлено ознаки пошкодження заднього рога медіального меніску, забій медіального міщелка гомілкової кістки, остеоартроз правого колінного суглобу 2 ступеня.

Згідно з епікрізом історії хвороби № 1112 КЗОЗ «Добропільска ЛІЛ», ОСОБА_1 перебував на лікуванні в травматологічному відділенні з 15 лютого 2017 року по 27 лютого 2017 року з діагнозом: закрите пошкодження заднього рога медіального меніску правого колінного суглобу, забій медіального міщелка гомілкової кістки, остеоартроз правого колінного суглобу 2 ступеня. Зі слів хворого зазначено, що травма отримана на виробництві 08 лютого 2017 року о

00.15 годині при падінні у яму.

Відповідно до листків непрацездатності, виданих КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ»,

ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з цим же діагнозом до

08 червня 2017 року.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 29 березня 2018 року № 82, проведеної Донецьким обласним бюро судово-медичних експертиз, при зверненні ОСОБА_1 за медичною допомогою у нього виявленні наступні тілесні ушкодження: пошкодження заднього рога медіального меніску правого колінного суглобу, забій медіального виросту великої гомілкової кістки. Ці пошкодження могли утворитися 07 лютого 2017 року приблизно о 23.20 годині при обставинах, на які вказує ОСОБА_1 , зокрема приблизно о 23.20 год.

07 лютого 2017 року на розподільчому пункті 3 північної лави ступінчатого утону № 1 пласта L-3 гор. 580 м він підсковзнувся і впав, вдарившись правим коліном у водозабірник, який не був закритий. Пошкодження заднього медіального меніска правого колінного суглобу могло виникнути і при різкій ротації колінного суглобу. Забій медіального виросту великої гомілкової кістки частіше всього виникає при прямому ударі в колінний суглоб. Комісія не виключає можливості, що ОСОБА_1 при наявних у нього тілесних ушкоджень міг самостійно, без додаткових засобів (вилиць, тростини) пересуватися в умовах підземних виробок. Діагноз деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу 2 ступеню - це хронічне захворювання, при якому уражається хрящова тканина. Зазначене захворювання виникло задовго до наявної 07 лютого 2017 року травми.

Нормативно-правове обґрунтування та висновки Верховного Суду

Згідно зі статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

На момент проведення розслідування нещасного випадку, що стався з

ОСОБА_1 , був чинним Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 2 пункту 10 Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов`язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Згідно з пунктом 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

Про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому (пункт 8 Порядку).

Пунктом 14 Порядку передбачено, що комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі картка за формою П-5) згідно з додатком 5. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Пунктом 15 Порядку визначено вичерпний перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, серед яких:

- виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні;

- перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу;

- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;

- виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні;

- проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству, або іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем відповідно до укладеного договору;

- одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов`язків, що підтверджено медичним висновком;

- раптове погіршення стану здоров`я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку та інші.

Згідно з пунктом 33 Порядку контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Абзацом 2 пункту 54 Порядку передбачено, що рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

Після проведення новоствореною комісією повторного розслідування нещасного випадку від 07 лютого 2017 року, за результатами якого комісія дійшла висновку про відсутність підстав визнавати його таким, що пов`язаний з виробництвом, та складено акт за формою Н-5 від 03 квітня 2017 року,

ОСОБА_1 , не погоджуючись з таким висновком комісії, звернувся до суду з позовом про визнання нещасного випадку, що стався з ним 07 лютого 2017 року таким, що пов`язаний з виробництвом, скасувати висновок комісії, що міститься в пункті 6 актапроведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 03 квітня 2017 року, та зобов`язати роботодавця скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві.

Урахувавши положення абзацу 2 пункту 54 Порядку та частини першої статті 4 ЦПК України, відповідно до якої, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, апеляційний суд вірно вказав, що спори про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, після результатів повторного розслідування обставин, у разі незгоди особи з висновками комісії, підлягають розгляду в суді, а тому посилання ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на те, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано перейняли на себе функцію органу, який проводить розслідування нещасних випадків на виробництві, замість роботодавця, є неспроможними та зводяться до власного тлумачення положень Порядку.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 листопада 2019 року у справі № 186/1034/18-ц (провадження № 61-13402цс19) та від 29 січня 2020 року у справі № 210/84/16-ц (провадження № 61-4522св19).

Урахувавши зазначене, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та установивши, що 07 лютого 2017 року о 23.20 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці, при виконанні трудових обов`язків отримав травму правого коліна, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що нещасний випадок, який стався з ним на розподільчому пункті третьої північної лави ступінчатого уклону № 1 пласта L-3 гор. 580 метрів, пов`язаний з виробництвом.

Посилання заявника на те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що отриманні ним тілесні ушкодження, він зазнав саме у робочий час у зв`язку з виконанням посадових обов`язків є безпідставними, оскільки спростовуються встановленими судами обставинами справи, зокрема, ОСОБА_1 скаржився на біль у правому коліні та звертався за медичною допомогою як у підземний медичний пункт, так і при виїзді на поверхню шахти «Новодонецька», медичними працівниками якого було зафіксовано набряклість правого колінного суглобу, а після звернення 08 лютого 2017 року позивача до КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» йому було встановлено забій, пошкодження зовнішнього меніску правого колінного суглобу, яке він отримав на виробництві.

Можливість отримання ОСОБА_1 зазначених пошкоджень за вказаних ним обставин підтверджується й висновком судово-медичної експертизи

від 29 березня 2018 року№ 82, проведеної Донецьким обласним бюро судово-медичних експертиз, відповідно до якого у ОСОБА_1 при зверненні за медичною допомогою виявленні тілесні ушкодження: пошкодження заднього рога медіального меніску правого колінного суглобу, забій медіального виросту великої гомілкової кістки. Ці пошкодження могли утворитися 07 лютого

2017 року приблизно о 23.20 годині при обставинах, на які вказує ОСОБА_1 , а саме: приблизно о 23.20 год. 07 лютого 2017 року на розподільчому пункті 3 північної лави ступінчатого утону № 1 пласта L-3 гор. 580 м він підсковзнувся і впав та вдарився правим коліном об водозбірник, який не був закритий. Пошкодження заднього медіального меніска правого колінного суглобу могло виникнути і при різкій ротації колінного суглобу. Забій медіального виросту великої гомілкової кістки частіше всього виникає при прямому вдарі в колінний суглоб. Комісія не виключає можливості, що ОСОБА_1 при наявних у нього тілесних ушкодженнях міг самостійно, без додаткових засобів (вилиць, тростини), пересуватися в умовах підземних виробок.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не урахували, що згідно з Критеріями встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 05 червня 2012 року № 420, діагноз «забій правого колінного суглобу» і «забій медіального мищелка великої гомілкової кістки» не передбачає ступеня втрати працездатності є неспроможними, оскільки зазначені Критерії передбачають процентну втрату професійної працездатності (10-15 процентів) у зв`язку з пошкодженням менісків, як наслідок внутрішньосуглобових пошкоджень колінного суглоба з больовим синдромом.

Не заслуговують на увагу і доводи заявника про те, що при встановленні факту настання нещасного випадку на виробництві суди попередніх інстанцій не з`ясували обставини і причини настання нещасного випадку, не встановили осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, оскільки суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановили місце, дату та час настання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 на виробництві, з зазначенням обставин такого, а встановлення осіб, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, покладається на роботодавця під час складання акта за формою Н-1.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин, вірно застосовано закон, що їх регулює, надано належну оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак