Справа № 127/6872/20
Провадження № 2/127/1112/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку спадкового майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку спадкового майна, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2013 року, виданого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1-368, позивач є власником 27/50 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці.

Інша частина будинковолодіння - 23/50 частки належить відповідачу по справі ОСОБА_2 .

Разом з тим, будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,0824 га, кадастровий номер :03:035:0017, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка згідно із рішенням Вінницької міської ради від 15.05.2009 року за №2388 була передана на праві спільної сумісної власності за відповідачем по справі ОСОБА_2 та матір`ю позивача ОСОБА_3 , оскільки останні на той час були співвласниками домоволодіння.

Хоча земельна ділянка була об`єктом спільної сумісної власності відповідача та померлої матері позивача, проте кожна з них користувались своєю часткою і ці частки були рівними. Після смерті матері сторони по справі продовжують користуватись тими самими частками земельної ділянки, якими користувались відповідач та мати позивача при житті.

Проте, у зв`язку з тим, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділені, позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки після смерті матері, про що свідчить постанова державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№306/02-31 від 13.03.2020 року.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визначити, що розмір частки померлої ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0824 га, кадастровий номер :03:035:0017, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ), становила 1/2 частки, а також Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 за позивачем ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5 -Шевчук Ю.О. позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.23-26).

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення останніх (а.с.59).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 22.12.1960 року ОСОБА_6 уклала договір із відповідачем по справі ОСОБА_2 , відповідно до якого подарувала останній 23/50 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право особистої власності від 03.05.1960 року №3849, виданого Вінницьким міським відділом комунального господарства. Вказаний договір посвідчено нотаріусом Другої вінницької міської державної нотаріальної контори Паперніком Ф.Ю. 22.12.1960 року та зареєстровано у реєстрі за №7704.

Зі змісту матеріалів інвентарної справи вбачається, що нумерацію будинку АДРЕСА_2 було змінено на №134.

У подальшому, 05.07.1985 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_3 27/50 частки житлового будинку АДРЕСА_3 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право особистої власності від 03.05.1960 року №3849, виданого Вінницьким міським відділом комунального господарства. Вказаний договір посвідчено старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Соколовою М.Ф. 05.07.1985 року та зареєстровано у реєстрі за №2-889.

01.12.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 15.05.2009 року №2388 управлінням Держкомзему у м. Вінниці на земельну ділянку площею 0,0824 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_3 , видано ОСОБА_2 державний акт на право власності серії ЯИ № 045835, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за номером №390. Відповідно до доданого до вказаного державного акту списку співвласників земельної ділянки як власники значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до додатку №3/169 до рішення виконкому №200 від 04.06.1987 року будинку по АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Вінниці у віці 72 роки померла ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 03.11.2012 року зроблено актовий запис №2822 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.11.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с72, на звороті).

Позивач по справі ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 30.09.1971 року міським бюро реєстрації актів цивільного стану м. Вінниці, де в графі мати зазначена ОСОБА_7 (а.с.74), яка відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 13.02.1978 року змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.73, на звороті).

У матеріалах цивільної справи міститься копія спадкової справи №206/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , надана на запит суду, згідно з якими син померлої ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , інші особи заяв не подавали.

15.07.2013 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , а спадщина складається з 27/50 часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 (а.с.95).

Водночас, постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорської Л.А. від 13.03.2020 року №306/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, яка знаходиться під будинком (а.с.7-8).

Згідно з висновком №11 від 16.03.2020 року вартість земельної ділянки, площею 0,0824 га, кадастровий номер :03:035:0017, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ), складає 206 000, 00 грн. (а.с.12).

Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності відповідача по справі ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3 , з 2009 року частки співвласників визначено не було.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (ч.1 ст.86 ЗК України).

Згідно із ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

При цьому зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3.4 інформаційного листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Згідно із ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

При цьому Пленум Верховного суду України у п.10 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів на те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

А згідно із ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Судом встановлено, що згоди щодо поділу спірної земельної ділянки між співвласниками досягнуто не було, адже відповідних доказів не містять матеріали справи.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у тому числі і на частку земельної ділянки, яка була у спільній сумісній власності померлої та відповідача ОСОБА_2 на день її смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Позивач по справі є рідним сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження, а тому має право на спадкування за законом у першу чергу.

При вирішенні даного спору суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що іншого способу захисту цивільних прав позивача немає, а також керується положеннями закону про рівність часток у спільній сумісній власності та недопустимість зміни частки померлого співвласника за рішенням суду.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній у позовній заяві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16, 357, 1216, 1218, 1222, 1225, 1226, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.86, 89, 120 ЗК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0824 га, кадастровий номер :03:035:0017, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ), становила 1/2 частки.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця, на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0824 га, кадастровий номер :03:035:0017, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), за ОСОБА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення суду складено 28.07.2020 року.

Суддя: