Справа №: 398/618/20
провадження №: 2/398/849/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"29" липня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12492,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно укладеного договору від 22 липня 2011 року надав, а ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 9 січня 2020 року становить 12492,21 грн., яка складається з 6793,57 грн. заборгованості за кредитом, 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 6793,57 заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1578,27 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 3049,31 грн. заборгованість за пенею, 0.00 грн. заборгованість за комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. штраф (фіксована складова), 571,06 грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника Банку, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав.

Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Суд встановив, що між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 22 липня 2011 року укладено кредитний договір. Це підтверджується заявою ОСОБА_1 від 22 липня 2011 року, яка, окрім умов кредитного договору містить розписку про ознайомлення відповідача з «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та тарифами Банку», які є частиною кредитного договору.

Також суду налано підписану ОСОБА_1 довідку про умови кредитування від 22.07.2011, яка містить погоджені сторонами умови щодо сплати відсотків та штрафних санкцій.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом на 09 січня 2020 року становить 12492,21 грн., яка складається з 6793,57 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 1578,27 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України, 3049,31 грн. заборгованості за нарахованою пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. штраф (фіксована частина), 571,06 грн. штраф (процентна складова).

Для підтвердження суми боргу позивачем надано до суду розрахунок заборгованості за наданим кредитом.

Оскільки, на день розгляду справи, зі сторони відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку дійшла Велика палата ВС у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦУ України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач не виконав грошове зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитом, не оспорює виконаний позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 1578,27 грн. як заборгованість за відсотками відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 8371,84 грн., яка складається з: 6793,57 грн. заборгованості за кредитом, 1578,27 заборгованість за відсотками відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Разом з тим, у стягненні заборгованості за пенею слід відмовити з таких підстав.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Водночас, договором передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таке тлумачення закону відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15 та у постанові Верховного суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором даним рішенням стягується штраф, як вид цивільно-правової відповідальності, то у задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання саме у цей строк. При цьому згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Окрім цього, пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг а також підписаною ОСОБА_1 довідкою про умови кредитування визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

Судом визначено, що сума невиконаного зобов`язання складає 6793,57 грн. (залишок простроченої заборгованості по кредиту) + 0,00 грн. (заборгованість за процентами за користування кредитом) = 6793,57 грн., а тому процентна складова штрафу повинна обчислюватись від даної суми, та складає 6793,57/100х5%=339,68 грн. Загальна сума заборгованості по штрафу таким чином складає 500 грн. (фіксована складова) + 339,68 грн. (процентна складова) = 839,68 грн.

Загальна сума заборгованості за кредитом, відсотками за ст 625 ЦК України та штрафами таким чином складає 9211,52 грн.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1549,98 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-273, 280, 289, ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 01011, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, , адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережної Перемоги, 50, заборгованість за кредитним договором б/н від 22.07.2011 року у сумі 9211 гривень 52 копійки, яка складається з 6793,57 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 1578,27 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625, а також штраф 839,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 01011, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, , адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережної Перемоги, 50 витрати на оплату судового збору у розмірі 1549 грн. 98 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складено в нарадчій кімнаті та підписане суддею 29.07.2020 року.

Суддя В.В. Орловський