Провадження № 2-з/521/164/20
У Х В А Л А

« 10» липня 2020 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Також подано заяву позивачем, в якій він просив накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу.

Суддя, розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до висновку про таке.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України; обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, всупереч встановленому законом, в заяві про забезпечення позову не зазначено: реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) позивача та відповідача; номеру і серії паспорта позивача та відповідача; відсутнє належне обґрунтування необхідності забезпечення позову; не конкретизовано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; не вказано ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; відсутні і інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, статтею 149 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову.

Так, згідно частини першої вказаної статті, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до частини другої зазначеної статті, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Проте, всупереч встановленому законом, позивачем не доведено, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Також, пунктом 1 ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві.

Проте, позивачем не зазначено та не доведено, яка саме сума коштів підляґає сплаті йому відповідачем.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, при вивченні заяви, судом встановлено, що в порушення вимог п. 6 ч. 1

ст. 151 ЦПК України, в заяві не вказані пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі зазначеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 149-151, 153-154, 258-261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Мирончук