Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2007/19 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 63 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/2007/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 7 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити певні дії.

У травні 2019 року ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» подало зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обгрунтування зустрічного позову зазначено, шо між ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» та ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання, згідно з якими товариство зобов`язалося надавати співвласникам (у тому числі ОСОБА_1 ) послуги з управління багатоквартирним будинком, а споживач ( ОСОБА_1 ) зобов`язався оплачувати отримані послуги згідно з вимогами чинного законодавства та за умовами договору про надання послуг з управління. Проте, останній не сплачував кошти за надані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10726,46 грн., яку ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» просить стягнути з ОСОБА_1 .

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 7 серпня 2019 року первісний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 7 серпня 2019 року зустрічний позов ТОВ "Керуюча Компанія" КомЕнерго-Житомир" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території в сумі 10726 грн. 46 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що про розгляд справи його було повідомлено лише за два дні до судового засідання, чим порушено його процесуальні права. Судом безпідставно зазначено, що він проживає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки не є власником вказаної квартири та не проживає в ній і не відкривав особовий рахунок, як стверджує ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир». Судом не враховано, що позивачем не надано жодних доказів того, що він є власником вказаного житла та не укладав жодного договору про надання йому послуг з обслуговування квартири. Даним рішення з нього стягнуто кошти за послуги, які він не отримував.

Вважає, що твердження суду про наявність між ним та ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» будь-яких договірних правовідносин, є безпідставним і не підтверджене жодними доказами. Судом першої інстанції взагалі не встановлено правовий статус квартири, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішенння суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати відзив на зустрічну позовну заяву, а про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином. Крім того, зазначено, що твердження ОСОБА_1 про те, що він не є власником цього житла та не отримував послуги з обслуговування квартири, є безпідставним. Так, договір купівлі-продажу вказаної квартири від 25 березня 2006 року не містить реєстраційного напису, що свідчить про відсутність реєстрації даного нерухомого майна в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації та набуття прав на це житло іншою особою. Крім того, в позовній заяві у справі №296/9803/17 ОСОБА_1 зазначено, що ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» перекрито доступ питної води до його квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та пояснив, що зазначена квартира була продана ОСОБА_2 , з якою він раніше перебував у фактичних шлюбних стосунках. Після укладення договору купівлі-продажу він має можливість тимчасово перебувати у цій квартирі, проте не проживає за вказаною адресою та не є споживачем послуг ТОВ « КК «КомЕнерго-Житомир». Та обставина, що у своїй позовній заяві в інші цивільній справі він зазначив про належність йому даної квартири, не створює жодних правових наслідків та не підтверджує наявність договірних відносин з позивачем.

На думку представника позивача, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки ОСОБА_1 фактично постійно проживає у вказаній квартирі, а право власності ОСОБА_2 не це житло не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» надає послуги з утримання житлового будинку АДРЕСА_2 , а також прибудинкової території.

Так, відповідно до умов договору №6-150 від 29 травня 2018 року ТОВ «Керуюча компанія» «КомЕнерго-Житомир» (управитель) зобов`язувалось надавати співвласникам цього будинку послуги з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язалися сплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Додатком №2 до договору №6-150 від 29.05.2018р. сторонами визначено загальні відомості про будинок АДРЕСА_2 (а.с.43-44).

Додатками №3 та №4 до договору сторонами погоджено перелік складових послуг з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання, а також розрахунок ціни складових послуг з управління багатоквартирним будинком (кошторис витрат) (а.с.45-46).

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» посилалось на ту обставину, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.47). При цьому, суду надано розрахунок, який містить інформацію про те, що заборгованість відповідача за надані протягом періоду з 1 травня 2014 року по 1 травня 2018 року послуги становить 10726 грн. 46 коп.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до приписів ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником ( співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

25 березня 2006 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу даної квартири, за умовами якого вказане житлове приміщення перейшло у власність останньої.

Зазначена обставина підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. 25 березня 2006 року.

За правилами ст. 328 ЦК України, ( в редакції, чинній на час укладення вказаного договору купівлі-продажу) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності передбачає законність і добросовісність такого набуття.

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України ( в редакції, яка була чинною до 1 січня 2013 року), якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Матеріали справи не містять доказів того, що вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Проте, на даний час цей договір є чинним, а відсутність реєстрації права власності лише обмежує нового власника у здійсненні певних прав щодо цього майна. Укладаючи договір купівлі-продажу та не здійснюючи його подальшу реєстрацію, ОСОБА_2 отримала обмежене речове право, за яким вона наділена певними, але не всіма правами власника нерухомого майна.

Однак, зазначена обставина не свідчить про те, що в даному випадку витрати за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території слід покласти на попереднього співвласника даної квартири ОСОБА_1 . Суду не надано належних та допустимих доказів того, що останній проживає у квартирі АДРЕСА_1 на відповідні правовій підставі та є споживачем зазначених послуг.

В свою чергу, наявність обмеженого речового права на вказану квартиру, не звільняє її власника від певних обов`язків щодо цього нерухомого майна.

Так, відповідно до приписів ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 8 жовтня 1992 року №572, власник та наймач ( орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 7 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітальних ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника.

Аналіз вищезазначених положень законодавства в їх системному взаємозв`язку свідчить про те, що кожен власник квартири ( нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток.

Оскільки ОСОБА_1 не є власником вказаної квартири, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового ,- про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368, 374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 7 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: