Справа № 700/171/20
Провадження № 2/700/196/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/171/20 провадження №2/700/196/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 квітня 2014 року він придбав у чоловіка відповідача ОСОБА_3 автомобіль ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 року випуску. У зв`язку зі значними витратами щодо зняття автомобіля з реєстрації між ними в усній формі було укладено договір купівлі-продажу, на підтвердження чого власник передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та розписку про отримання коштів за даний автомобіль. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем майна померлого є дружина ОСОБА_2 . Зважаючи на те, що він безперервно, відкрито володіє та користується автомобілем, то просить суд визнати за ним право вланості за набувальною давністю на автомобіль ЗАЗ, який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що 16 квітня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав кошти від ОСОБА_1 у сумі 55000,00 грн за автомобіль ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 року випуску.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 28.05.2019 року.

Спадкоємцем майна померлого є його дружина ОСОБА_2 , яка фактично прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 01.06.1977 року та довідкою Чаплинської сільської ради № 423.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше п`яти років відкрито, безперервно, добросовісно володіє автомобілем, після того як у 2014 році добросовісно ним заволодів, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього майна не заявлено, отже, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає можливим визнати за ним право власності на вищевказане майно за набувальною давністю.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 334 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 право власності за набувальною давністю на автомобіль ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 року випуску, що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб