Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3461/20
Провадження № 6/711/157/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2020 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану 09.07.2020 його представником - адвокатом Сухомудренком Богданом Володимировичем, про відвід судді Позарецької С.М. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

07.07.2020 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Сухомудренком Богданом Володимировичем, про відвід судді Позарецької С.М. по цивільній справі № 711/3461/20 (провадження № 6/711/157/20) за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 11.06.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у зв`язку із переконанням про те, що судовий наказ у справі підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, ним, представником ОСОБА_1 адвокатом Сухомудренком Б.В., подано заяву про визнання зазначеного судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку із дорученням розгляду вказаної заяви саме цьому складу суду, у ОСОБА_1 наявні підстави вважати, що в силу п. 5 ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя Позарецька С.М. підлягає відводу від участі у даній справі через існування сумнівів в її об`єктивності за умов розгляду заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Так, у заяві про визнання судового наказу від 11.06.2020 таким, що не підлягає виконанню, зазначені ряд підстав, що, на їх з ОСОБА_1 думку, унеможливлювали прийняття рішення про його видачу. На час надходження до Придніпровського районного суду м. Черкаси та на час розгляду справи за такою заявою у розпорядженні судді, яка здійснювала її розгляд, були наявні достатні дані про існування такої, що набрала законної сили, ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет (ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2019, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 703/2714/19, одним із пунктів якої є порядок утримання дитини кожним із батьків). Зокрема, відповідно до п.п. 9 вказаної мирової угоди, який знайшов своє відображення у відповідному пункті 9 ухвали Смілянського міськрайонного суду, батьки несуть особисту відповідальність за забезпечення дитини всім необхідним (утримання дитини, одяг, належне харчування, медичне забезпечення тощо) у ті періоди, коли дитина знаходиться з кожним з батьків. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито. Ухвала набрала законної сили. Копія зазначеної ухвали надана як заявником, так і представником боржника. Між тим, не зважаючи на це, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу її задоволено. Зазначений наказ, фактично суперечить судовому рішенню, яке вже набрало законної сили.

До того ж, заявник вказує, що при розгляді заяви про видачу судового наказу не дотримано вимог ст. 44 ЦПК України щодо запобігання зловживання правами учасниками процесу. Так, зважаючи на те, що питання щодо порядку утримання дитини вирішене сторонами у ході розгляду справи № 703/2714/19, представник ОСОБА_2 , на його думку, у порушення п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України звернувся до Придніпровського районного суду із заявою для вирішення питання, яке вже врегульоване іншим судовим рішенням, про що суд інформовано як заявником, шляхом надання відповідної ухвали суду, так і представником боржника у справі. Під час звернення із заявою про видачу судового наказу у ній не зазначено про те, чи видавався з даного приводу судовий наказ іншим судом. Також не зазначено ту обставину, що питання про утримання дитини вже врегульоване між стягувачем та боржником, про що існує відповідне судове рішення, яке обов`язкове для виконання.

Також зазначено, що судом видано наказ за заявою, до якої не надано доказів про підтвердження права на звернення до суду. Право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, у силу ст. 183 СК України, має один із батьків, із яким проживає дитина. Однак, у самій заяві не вказано та до неї, всупереч вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, не додано доказів того, що малолітня ОСОБА_3 , місце проживання якої визначене з матір`ю, у дійсності проживає саме з ОСОБА_2 , а не з іншими особами (бабусею, дідусем).

Крім того, у заяві про визнання судового наказу від 11.06.2020 таким, що не підлягає виконанню наведено ряд інших обставин, за яких, на думку боржника, суд не міг прийняти рішення про його видачу.

За таких умов, сумнівною є безсторонність суду, який буде розглядати та вирішувати заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу, прийнятого цим же складом суду, у якій фактично наведені недоліки та прорахунки допущені, на думку боржника, при розгляді заяви про видачу судового наказу у справі № 711/3461/20.

Встановлено, що відповідно до даних протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 06.07.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, визначена для розгляду судової справи № 711/3461/20 (провадження № 6/711/157/20).

09.07.2020 ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Сухомудренка Богдана Володимировича, подав заяву про відвід судді Позарецької С.М. по справі № 711/3461/20 за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 11.06.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки дана заява про відвід судді надійшла поза межами судового засідання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, то вона розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступних висновків:

суддею приймається до уваги, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Крім того, право відповідача на справедливий суд закріплений у нормах міжнародного права, зокрема у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про наявність в заявника сумнівів у неупередженості судді, слід зазначити, що наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Так, статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

За змістом ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом, десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України).

Слід зазначити, що визначення судді для розгляду конкретної судової справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а у встановленому законом порядку.

Отже, враховуючи викладені обставини відводу у поданій ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Сухомудренка Б.В., заяві від 09.07.2020, суддя приходить до висновку, що заява про відвід судді Позарецької С.М. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки сам по собі факт незгоди учасників справи із прийнятими судом (суддею) рішеннями, а в даному випадку судовим наказом, у тому числі по інших справах, не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

До того ж, вказані заявником обставини являються його суб`єктивною думкою і не є такими, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що суддя Позарецька С.М. розглядала іншу справу № 711/3461/20 (провадження № 2-н/711/422/20) за заявою ОСОБА_2 , подану її представницею адвокатом Погасій Світланою Миколаївною, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій досліджувалися певні обставини, які можуть бути чи будуть предметом дослідження і у цій справі № 711/3461/20 (провадження № 6/711/157/20), не є обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності судді і не свідчить про наявність підстав для її відводу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Вважати відвід, заявлений ОСОБА_1 , - необгрунтованим.

Передати справу № 711/3461/20 (провадження № 6/711/157/20) за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, до канцелярії суду для визначення судді щодо розгляду відводу головуючому судді - Позарецькій Світлані Михайлівні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.07.2020.

Суддя: С. М. Позарецька