ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1295/20 Справа № 173/1006/19 Головуючий у першій інстанції: Петрюк Т. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

05 квітня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_1 , було укладено договір №-034553 від 21.08.2018 року про надання позики в тому числі і на у мовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Договір був укладений відповідно до положень ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію» та є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки вчинений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами. Позивач надав відповідачу позику, встановлену в договорі. Платіжним повідомленням підтверджується, що ТОВ «ФК є гроші» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3000,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Строк надання позики 31 день, тобто дата повернення позики 20.09.2018 року включно. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 1091,10 грн. за 31 день. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730% річних. Загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником у період згідно з вищезазначеним договором складає 4091,10 грн. У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Станом на 15.01.2019 року відповідачем прострочені строки повернення позики, що призвело до виникнення заборгованості в загальній сумі 21331,10 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 7721.10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7380.00 грн. - пеня, що загалом становить 18101,10 грн. 15 січня 2019 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив»було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, відповідно до якого позивач набув право вимоги за вказаним вище договором. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану вище заборгованість в загальному розмірі 18101,10 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив»заборгованість за кредитним договором №-034553 від 21 серпня 2018 про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 15 січня 2019 року в загальній сумі 12221,10 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 7721,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1500,00 грн. - пеня. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив»судовий збір в сумі 1296,97 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалення у цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, згідно вимог ч. 4 ст. 367 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 21.08.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші»та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір надання позики, в тому числі і фінансового кредиту №-034553 (а.с. 13-19).

Згідно змісту зазначеного вище договору, він укладався із застосування електронних підписів сторін; були визначені усі істотні умови договору, а саме тип позики - споживчий; розмір позики - 3000,00 грн., сума процентів за користування позикою становить 1091,10 грн. за 31 день; проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730% річних; загальна сума здорожчання позики за весь період її складає 4091,10 грн.; строк на який надається позика 31 день, дата надання позики 21.08.2018 року; дата повернення позики - не пізніше 23:00 год. 20.09.2018 року включно.

Відповідно до п. 7.1 зазначеного вище договору, у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення; пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця.

Додатком №1 до договору надання позики, в тому числі і фінансового кредиту №-034553 від 21.08.2018 року погоджено Графік розрахунків, відповідно до якого до 20.09.2018 року відповідач зобов`язаний сплатити кредит в сумі 3000,00 грн. та відсотки в розмірі 1091,10 грн. (а.с. 20).

ТОВ «Фінансова компанія є гроші» 21 серпня 2018 року було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 №,00 грн. з призначенням платежу надання позики згідно договору кредитування №-034553 від 21.08.2018 року, що підтверджується копією платіжного доручення №6219 від 21.08.2018 року (а.с. 16).

Також встановлено, що 15 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія є гроші» (клієнт) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, відповідно до якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язався оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 4629952,98 грн. (а.с. 9-10).

Згідно витягу з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 15.01.2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» отримало право вимоги, в тому числі за договором надання позики №-034553 від 21.08.2018 року (а.с. 12).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, станом на 15.01.2019 року позивачем нарахована заборгованість в сумі 21331,10 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 7721,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7380,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с. 21-25).

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, що діяла на час укладення договору, зокрема, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону Україну «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Встановлено, що відповідач оформив Заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів заявки, надавши фотокопію його паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 07.11.2007 року та фотокопію картки фізичної особи - платника податків (а.с. 31-33, 34).

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши, що, згідно умов договору, остаточний термін повернення позики встановлено не пізніше 23:00 год. 20.09.2018 року включно; приймаючи до уваги безпідставне нарахування позивачем відсотків за користування кредитом, а також неустойки за умовами договору поза межами строку кредитування, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості, нарахованої в період з 21.08.2018 року по 20.09.2018 року включно, а саме заборгованість за кредитом - 3000,00 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 1091,10 грн., що разом становить 4091 (чотири тисячі дев`яносто одна) грн. 10 коп.

Підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача процентів та пені, що передбачені умовами кредитного договору, за межами строку його дії за період з 21.09.2018 року по 15.01.2019 року (відповідно до змісту позовних вимог) відсутні.

Колегія звертає увагу, що відповідачем не надано доказів визнання договору надання позики, в тому числі і фінансового кредиту №-034553, від 21.08.2018 року недійсним. Клопотань про витребування відповідних доказів судом - відповідачем не заявлено.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано підтвердження, що грошові кошти перераховувались саме йому (відповідачу), суд вважає безпідставними, оскільки в платіжному дорученні №6219 від 21.08.2019 року зазначено, що отримувачем коштів є саме відповідач ОСОБА_1 та зазначений номер картки клієнта на яку перераховані грошові кошти.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15.

З матеріалів справи встановлено, що листом №107 від 04 січня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія є гроші» повідомляла ОСОБА_1 про відступлення своїх прав вимоги за договором №-034553, від 21.08.2018 рокуТОВ «ФК «Преміум Актив» на підставі Договору факторингу №1501/1 від 15.01.2019 (а.с. 47 48).

Однак підтвердження отримання відповідачем вказаного повідомлення матеріали справи не містять.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що боржник за кредитним договором належним чином не сплачував заборгованість ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про відступлення права вимоги, на що посилається відповідач, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Такий висновок відповідає також правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №555/2428/15-ц (провадження №61-33582св18).

Доказів сплати боргу первісному кредитору відповідач суду не надав.

За положеннями ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, неправильно застосував матеріальний закон, стягнувши заборгованість, що нарахована поза межами строку кредитування.

Тому, колегія приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду у повному обсязі з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При розподілі судових витрат колегія приймає до уваги, що при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн. (а.с. 1), а при зверненні з апеляційною скаргою відповідачем сплачено 2881,50 грн. (1945,50 грн. + 916,00 грн.) (а.с. 79, 91).

Частиною 10 статті 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, розподіляючи судові витрати сторін, колегія враховує часткове задоволення позовних вимог в загальному розмірі 4091,10 грн., що становить 22,60%.

Таким чином, з ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1796,13 грн. (2230,28 грн. - 434,15 грн.), що є різницею суми, яка підлягає стягнення на користь ОСОБА_1 (77,40% від 2881,50 грн.) та сумою, що підлягає відшкодуванню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» (22,60% від 1921,00 грн.).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Преміум Актив до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» () заборгованість за договором №-034553 від 21 серпня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 15.01.2019 року в загальному розмірі 4091 (чотири тисячі дев`яносто одна) грн. 10 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3000,00 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1091,10 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1796 (одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн. 13 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді