Справа № 297/1247/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Берегівська державна нотаріальна контора Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області, заінтересована особа: Берегівська державна нотаріальна контора Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Івано-Франківськ), із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів - свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 червня 1965 року, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03 червня 1949 року, виданих на ім`я ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги заявником мотивовано тим, що в червні 2020 року вона звернулася до натаріуса Берегівської державної нотаріальної контори Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Івано-Франківськ) щодо оформлення спадшини за померлим чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, в такому їй було відмовлено, оскільки виявлено розбіжності у написанні її імені в свідоцтві про шлюб, свідоцтві про народження та паспорті. Так, у свідоцтві про шлюб та свідоцтві про народження її ім`я зазначено як " ОСОБА_1 ", тоді як згідно паспорту її ім`я " ОСОБА_1 ". Встановлення факту належності їй вищевказаних документів необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 .. А тому, просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 червня 1965 року, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03 червня 1949 року, виданих на ім`я ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити (а. с. 14-15).

Представник заінтересованої особи - Берегівської державної нотаріальної контори Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в судове засідання не з`явився, однак завідувач такої подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі (а.с. 13).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, згідно листа державного нотаріуса Овдійчук О.Ю. №230/01-16 від 10 червня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину за чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із розбіжностями в поданих нею документах (а.с. 6).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як встановлено з матеріалів справи, в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 03 червня 1949 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 червня 1965 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться як " ОСОБА_1 " (а.с. 5-7).

Однак, згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області від 05 травня 1996 року, заявник значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03 червня 1949 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 червня 1965 року підтверджується матеріалами справи, дослідженими в ході судового розгляду справи (а.с. 3-5, 7).

За таких обставин, оскільки встановлення факту належності свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 03 червня 1949 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 червня 1965 року, необхідно заявнику для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , суд вважає, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, задоволити.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,

рішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03 червня 1949 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 червня 1965 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Фейір О. О.