КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4277/2020
справа № 758/2601/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва, постановлене суддею Волошиним В.О. 20 січня 2020 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

У вересні 2019 року представником позивача ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій вона просила суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: 3876,40 грн судового збору, 740 531,59 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 20000,00 грн витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, 3300,00 грн витрат, понесених з вчиненням інших дій, пов?язаних з розглядом справи чи підготовки до її розгляду, а всього 767 707,99 грн.

На обґрунтування заяви вказувала, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги того, що в додатковому рішенні взагалі не надано оцінки доводам позивача щодо того, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а отже судові витрати можуть бути покладені саме на відповідача незалежно від результату вирішення спору.

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

ОСОБА_3 та його представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого додаткового рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що так як рішенням Шевченківського районного суду м. Києва суду від 05 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено, подана заява задоволенню не підлягає з урахуванням ст. 141 ЦПК України.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

У вересні 2019 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просив стягнути з відповідача судові витрати, а саме: 3876,40 грн судового збору, 740 531,59 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 20000,00 грн витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, 3300,00 грн витрат, понесених з вчиненням інших дій, пов?язаних з розглядом справи чи підготовки до її розгляду, а всього 767 707,99 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 767 707,99 грн.

Посилання представника позивача на ч.9 ст.141 ЦПК України, а саме що спір виник в результаті неправильних дій сторони, на думку колегії суддів не може бути прийнято до уваги, оскільки заявниками не надано достовірних та належних доказів, а рішенням суду не встановлено, в чому полягали неправильні дії відповідача, а тому підстав для покладання на нього обов`язку сплатити судові витрати на користь позивача, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та правильно відмовив позивачу в ухваленні додаткового рішення, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 липня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді :