Рішення

іменем України

14 липня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ляшенка О.В.,

при секретарі Баранюк О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому спадкове майно, а саме на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Заповіту на належне йому майно батько не залишив. Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом і має право на спадкування даного майна. Окрім нього, спадкоємцями першої черги є відповідачі, діти покійного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відмовилися від прийняття спадщини шляхом подачі до нотаріальної контори відповідних заяв.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Іларіонової Н.Р. з заявою про прийняття спадкового майна за законом. Однак йому було відмовлено та роз`яснено, що неможливо оформити спадщину та видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у нього немає правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому він змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , який він успадкував за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відовідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явились, однак подали заяви про визнання позову та просили розглянути справу у їх відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії підготовчого розгляду справи.

На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району № 83 від 28.12.2018 року, ОСОБА_4 постійно проживав, був зареєстрований і помер у с. Новосілки Володимир-Волинського району Волинської області. Заповіт від його імені не посвідчувався. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 належать його діти: ОСОБА_1 , який є позивачем по справі, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є відповідачами по справі. Родинні стосунки між ними та покійним підтверджуються свідоцтвами про їх народження, свідоцтвом про смерть спадкодавця.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки ним не надано правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

На даний час позивачем надано суду поставнову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, технічний паспорт, інші документи, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно підлягає до повного задоволення.

Судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12,133,141, 244 246, 247, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 524,527,529,549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 1216, 1223, 1265, 1268, 1270, 1273 ЦК України,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , який він успадкував за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі апеляційної скарги на рішення суду продовжуються на строк дії карантину.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Головуючий:/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко