Провадження № 22-ц/801/1416/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 рокуСправа № 127/13438/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку транспортного засобу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2020 року, постановлену у складі судді Романюк Л. Ф. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками транспортного засобу НОМЕР_1 250КС3575А, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1992 року випуску. Свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу знаходиться у ОСОБА_2 . Заявник ОСОБА_1 має намір подати позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку ОСОБА_1 в даному транспортному засобі, оскільки ОСОБА_2 не погоджується добровільно компенсувати вартість частки заявника. На думку заявника даний автомобіль є речовим доказом про справі. Позиція ОСОБА_2 дає заявнику вважати, що ОСОБА_2 може вчинити будь-які дії, направлені на знецінення спірного транспортного засобу.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просив суд:

-доручити державній виконавчій службі або приватній виконавчій службі опечатати транспортний засіб НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1992 року випуску, та провести в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, всі необхідні та достатні дії, що унеможливлять: фізичний доступ (проникнення) до кабіни водія; відкриття кришки капоту; відкриття кришки баку палива; будь-яке розукомплектування та/або пошкодження цього транспортного засобу та механізмів, розташованих на ньому;

-передати транспортний засіб НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1992 року випуску на відповідальне зберігання ОСОБА_2 (реєстраційний номер обліку картки платника податку: НОМЕР_4 ) або іншій особі, яка виявить бажання зберігати цей транспортний засіб - до набрання законної сили рішенням суду про вирішення спору по суті.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що до заяви ОСОБА_1 не додав докази, які дають підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, знецінений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, в разі звернення його з позовом до суду.

У даному випадку заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, оскільки суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань заявника. Заявник повинен обґрунтувати неможливість подання відповідних доказів особисто або довести суду складнощі, які виникають у нього при поданні певних доказів та які перешкоджають такому поданню.

Суд також зазначив, що з аналогічною заявою про забезпечення доказів ОСОБА_1 звертався до Вінницького міського суду Вінницької області 26.05.2020 року, однак з позовом про стягнення грошової компенсації за частку, до суду, станом на 24.06.2020 року так і не звернувся.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що ОСОБА_1 має намір подати позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за його частку у транспортному засобі ВРАЗ 250КС3575А, д.н. НОМЕР_2 , 1992 року народження. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками даного автомобіля. Однак, ОСОБА_2 не погоджується добровільно компенсувати заявнику вартість його частки в транспортному засобі і заперечує те, що загальна вартість автомобіля складає 10000 доларів США, вважаючи її меншою. Вказує, що ОСОБА_2 повідомив заявнику, що у разі подання ним позову він розкомплектує транспортний засіб та продасть його по запчастинам.

Така поведінка ОСОБА_2 , на думку заявника, свідчить про те, що він може вчинити дії направлені на знецінення транспортного засобу, у тому числі розукомплектувати його, вчинити інші дії. Таким чином, для відвернення пошкодженого транспортного засобу, як речового доказу у справі, необхідним є збереження його у тому технічному стані, який є на момент виконання ухвали суду про забезпечення доказів.

Стверджує, що вимоги до заяви про забезпечення доказів викладено у частинах першій третій статті 117 ЦПК України. Зміст заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відповідає вимогам статті 117 ЦПК України. Повертаючи заяву суд першої інстанції фактично вирішив її по суті, оскільки вдався до оцінки доказів в частині їх наявності чи відсутності, їх допустимості. Оцінка доказів є стадією розгляду заяви по суті. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про забезпечення доказів.

Справа розглядається в порядку частини другої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи, з дотриманням вимог частини четвертої статті 118 ЦПК України. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Згідно з частиною першою, другою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до частини першої - третьої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження. За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Згідно з частиною четвертою статті 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 до заяви не додав докази, які дають підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, знецінений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, в разі звернення його з позовом до суду. Суд також зазначив, що у даному випадку заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, оскільки суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань заявника. Заявник повинен обґрунтувати неможливість подання відповідних доказів особисто або довести суду складнощі, які виникають у нього при поданні певних доказів та які перешкоджають такому поданню. Суд також наголосив, що з аналогічною заявою про забезпечення доказів ОСОБА_1 звертався до Вінницького міського суду Вінницької області 26 травня 2020 року, однак з позовом про стягнення грошової компенсації за частку, до суду, станом на 24 червня 2020 року так і не звернувся.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені висновки суду першої інстанції такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального права та не можуть бути підставою для повернення заяви про забезпечення доказів, адже суд першої інстанції повертаючи заяву фактично вирішив її по суті, оскільки вдався до оцінки доказів в частині їх наявності чи відсутності, їх допустимості. Оцінка доказів є стадією розгляду заяви по суті.

Аргументи апеляційної скарги про помилковість повернення заяви про забезпечення доказів колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог статті 117 ЦПК України законодавець не вимагає зазначення у заяві про забезпечення доказів посилання на докази, якими дана вимога доводиться. Заява має містити посилання лише на сам доказ, який особа просить забезпечити.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи вищезазначене, оскільки місцевий суд постановляючи ухвалу допустив порушення норм процесуального права, що свідчить про її помилковість, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2020 року у даній справі скасувати, а справу за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку транспортного засобу, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський