УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

241/162/20

2/241/220/2020

15.07.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

при секретарі Орчелоті І.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яровой Андрій Вікторович до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.2020 року представник позивачаадвокат Яровой А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просив:1).визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння, реєстраційний № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу та на збудовані за час шлюбу, але не прийняті в експлуатацію об`єкти незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 ; 2). припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частку домоволодіння, реєстраційний № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу та на збудовані за час шлюбу, але не прийняті в експлуатацію об`єкти незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 ; 3) залишити у власності ОСОБА_3 домоволодіння, реєстраційний № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 набуте в період шлюбу та на збудовані за час шлюбу, але не прийняті в експлуатацію об`єкти незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 ; 4). стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації 1/2 частки вартості майна подружжя 50 відсотків вартості домоволодіння, реєстраційний №11486363 за адресою АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу та на збудовані за час шлюбу, але не прийняті в експлуатацію об`єкти незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

14 липня 2020 року в судовому засіданні сторони надали спільну заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Укладена між сторонами мирова угода містить наступні умови:

1. Відповідач визнає право власності за ОСОБА_1 на:

- 1/2 частину домоволодіння, реєстраційний № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу,

- 1/2 частину об`єктів незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою

АДРЕСА_2 . Позивач відмовляється від частини позовних вимог щодо

- припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частку домоволодіння, реєстраційний № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу та на збудовані за час шлюбу, але не прийняті в експлуатацію об`єкти незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 ;

- залишення у власності ОСОБА_3 домоволодіння, реєстраційний № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 набуте в період шлюбу та на збудовані за час шлюбу, але не прийняті в експлуатацію об`єкти незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 ;

- стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації 1/2 частки вартості майна подружжя 50 відсотків вартості домоволодіння, реєстраційний № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу та на збудовані за час шлюбу, але не прийняті в експлуатацію об`єкти незавершеного будівництва - житлові приміщення, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 .

Сторони дійшли згоди, що витрати, які були понесені під час розгляду даної справи, покладаються на кожну із сторін у тому розмірі, в якому вона їх понесла, та не відшкодовуються жодній із сторін.

В судовому засіданні позивач та її представник просили затвердити дану мирову угоду, а провадження по цивільній справі закрити.

Відповідач в судовому засіданні також просив затвердити мирову угоду та закрити провадження по справі.

Судом з`ясовано, що сторонами здійснено підписання мирової угоди з особистого волевиявлення, без фізичного чи психічного тиску та введення в оману.

Сторонам роз`яснені наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження за цивільною справою згідно ч.2 ст.256 ЦПК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши умови мирової угоди, дослідивши матеріали цивільної справи,приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною першою та другою статті ст.207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що суттю мирової угоди є визнання за позивачем права власності на 1/2 частину домоволодіння та на 1/2 частину об`єктів незавершеного будівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації;

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей177-179,182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Однак, у цій справі сторонами не було надано доказів уведення об`єкта нерухомого майна - житлових приміщень, господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 , в експлуатацію у встановленому порядку та його реєстрації, і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права.

Аналіз положень вищевказаних норм закону вказують на те, що право власності на нерухоме майно не може бути предметом мирової угоди за обставинами, викладеними у позовній заяві. Крім цього, визнання такої мирової угоди спрощує порядок визнання права власності на нерухоме майно.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

За положеннями ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, або є не виконуваними; 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Отже, мирова угода містить умови, які суперечать ст. 207 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 200, 207, 260-261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 14.07.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - відмовити.

Продовжити підготовчий судовий розгляд справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Демочко