Провадження №2/523/1384/20
"14" липня 2020 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Кисельова В.К.,
при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача адвоката Герус Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, -
ВСТАНОВИВ:
29.10.2018 о 22год. 12хв. за невідомих позивачці обставин з її карткового рахунку безпідставно списано залишок грошових коштів у сумі 5100 грн., про що вона дізналася вранці 30.10.2018, коли прочитала на своєму мобільному телефоні SMS-повідомлення, яке надійшло 29.10.2018 о 23 год. 10 хв.. Позивачка невідкладно повідомила про це оператора Контакт-центру Ощадбанка за телефоном НОМЕР_3 . Оператор їй відповіла, що у зазначений час з її карткового рахунку знято грошові кошти у банкоматі, у зв`язку з цим картку заблоковано та банком буде проведено розслідування, а позивачці буде видано нову картку.
Позивачка вважає, що вчиненні нею дії повністю відповідають п.6. розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ від 5 листопада 2014 року №705, згідно якого користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.
Відповідно до п.9.1.5 розділу XX "Умови договору банківського рахунку" договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у разі компрометації Картки клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це Банк, зателефонувавши до Контакт-центру, та надати інформацію згідно з інструкцією оператора Контакт-центру (витяг з договору додається до позову).
У подальшому відповідачем в порушення умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не проведено розслідування за фактом безпідставного списання коштів.
Так, п.9.3.6 розділу XX "Умови договору банківського рахунку" передбачає обов`язок банку провести розслідування у випадку отримання письмової претензії від Клієнта щодо спірних трансакцій/операцій, поданої не пізніше 120 (сто двадцятого) календарного дня з дня здійснення операції.
Згідно п.16.4, будь-які повідомлення та/або документи, які Клієнт зобов`язаний надавати Банку згідно з Договором в письмовій формі (у паперовому вигляді) будуть вважатися наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення або доставлені Клієнтом особисто за місцезнаходженням відділення Банку, в якому Клієнтом оформлено Заяву про приєднання до Договору.
Також на день подання позовної заяви до суду відповідачем не вчинено жодних дій по відновленню на рахунку безпідставно списаних коштів.
Відповідно до п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 5 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Таким чином, саме на відповідача законодавством покладено обов`язок доведення того, що володілець та користувач електронної картки своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до карткового рахунку чи надав невстановленим особам інформацію про номер картки, код картки, яка дає змогу ініціювати незаконну платіжну операцію, що стало б підставою для відмови у поверненні коштів.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у справах даної категорії (як приклад додаються постанови від 12.09.2018 у справі № 201/5328/16-ц, від 21.02.2019 у справі № 489/1649/17).
Позивачка стверджує, що вона свою картку стороннім особам не передавала, номер картки та пін-код не повідомляла, картка № НОМЕР_2 як на час викрадення коштів так і до теперішнього часу знаходиться у неї.
Таким чином, позивачка вважає, що викрадення коштів у сумі 5100 грн. стало можливим внаслідок неналежного надання відповідачем фінансових послуг.
На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 5100 гривень.
Окрім того, згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Відповідно, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, складає не менше 1264 грн. 80 коп. (5100 грн. (сума незаконно списаних коштів) х 0,1 % х 248 дні від дня неналежного переказу до дня пред`явлення позову (період з 29.10.2018 по 04.07.2019), яку позивач просить стягнути з відповідача.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Він також пояснив, що на телефон її матері вранці 30.10.2018р. надійшло повідомлення, що 29.10.2018 о 22год. 12хв. з її карткового рахунку списано залишок грошових коштів у сумі 5100 грн.. Він з матір`ю невідкладно повідомили Банк про вищевказаний факт, оскільки картка постійно перебувала у його матері, відомості про номер картки, а також її Пін-код ніколи вони не передавала. Він пояснив, що можливо хтось зробив дублікат карти, але яким-чином були зняти кошти він не знає. Представник позивача також пояснив, що всі звернення його матері до банку залишись без належного реагування, а також слідчі дії не надали жодного результату.
В судовому засіданні також була опитана позивачка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 29.10.2018 о 22год. 12хв., вона кошти з картки не знімала, оскільки картка постійно перебувала у неї. В той же час, вона пояснила, що вона не вміє користуватись банкоматом, а кошти їй постійно допомагав знімати її син ОСОБА_1 .
Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, а також пояснив, що кошти були зняти шляхом фізичного пред`явлення карти до банкомату, вірного введення Пін-коду, а тому неможливо стверджувати про вину банку у незаконному списанні коштів.
Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.
Так судом встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 29.10.2012р. було укладено договір №538914 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії/стипендії, грошової допомоги ( та інших виплат) та здійснення платіжних операцій з використання платіжної картки за дебетовою платіжною схемою. Відповідно до умов якого Банк відкрив на ім`я Позивача картковий рахунок № НОМЕР_5 та видав банківську платіжну картку № НОМЕР_2 та ПІН - конверт до-неї.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 . син позивачки ОСОБА_1 зателефонував за телефоном НОМЕР_3 контакт-центру АТ «Державний ощадний банк України» та повідомив, що 29.10.2018 о 22год. 12хв. за невідомих обставин з карткового рахунку його матері ОСОБА_2 було списано залишок грошових коштів у сумі 5100 грн., але дану операцію вона здійснювала. Оператор відповіла, що данні відомості вона може обговорювати лише з власником картки, лише після цього, ОСОБА_1 до телефону запросив мати ОСОБА_2 .. Оператор повідомила про механізм повідомлення банку про вищевказаний факт, а також про можливість блокування картки та видачею нової картки. Позивачці також було повідомлено, що буде проведено розслідування з цього факту. Вищевказаний факт підтверджуються аудіо записом розмов звернень, які приєднані до матеріалів справи.
02.11.2018 року Позивач звернулась до філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» із заявою про надання інформації щодо обставин зняття готівкових коштів і загальну суму 5100 грн. з її карткового рахунку, яке відбулось 29.10.2018р. о 22.00 та просила відшкодувати збитки. При цьому, позивачка стверджувала, що свою картку нікому не передавала, а на цей час картка перебувала у неї особисто, ПІН-код нікому передавала.
За результатами проведеної Банком перевірки за фактом звернення ОСОБА_2 , встановлено, що 29.10.2018 о 22:12:47 з банкомату НОМЕР_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 відбулась видача готівкових коштів в сумі 5100,00 грн.
Проведеним відділом інформаційних технологій Банку аналізом електронних журналів, отриманих з процесингової системи Way4, встановлено, що операція з видачі готівкових коштів з рахунку Позивача через вищевказаний банкомат повністю успішна, будь-яка інформація про втручання сторонніх осіб в роботу ATM у зазначений період часу відсутня. Отже, підстав для повернення готівкових коштів не вбачається.
У відповідності до пп. 2.2 Порядку організації роботи банкоматів процесингової системи «Way4» в установах AT «Ощадбанк», затвердженого постановою правління AT «ОЩАДБАНК» № 543 від 20.08.2013 (у редакції постанови правління AT «Ощадбанк» № 209 від 17.03.2017) Банкомат є складовою частиною системи автоматизації касових операцій у внутрішньобанківській або міжбанківській системах платежів. Банкомати працюють у режимі постійного зв`язку з Процесинговою системою. Усі трансакції по рахунку проводяться процесинговою системою в on-line режимі, що відображається в детальних звітах процсеингової системи Way4 по кожному ATM.Як визначено в п. 2.4. цього Положення, однією з операцій, що можуть здійснювати держателі Платіжних карток Банку є отримання готівки з використанням платіжної картки.
Платіжна операція з видачі готівки у сумі 5100 грн. в банкоматі A1500039 29.10.20І8 здійснена з фізичним пред`явленням держателем електронного платіжного засобу ти його електронною ідентифікацією.
Зокрема, даними фрагментів електронних журналів (лог-файлів) банкомату стверджується, що по спірній операції вірно введений ПІН - код, розпочата трансакція, клієнтом вибрано на функціональних клавішах та ПІН клавіатурі банкомату необхідні йому діїдля отримання готівки, після чого відбувся набір з касет готівки, яка презентована клієнту через вікно видачі та успішне її, отримання. Готівка була видана у наступному вигляді: - 2 купюри номіналом 200 грн. (визначено відповідно до лог-файлу АТМ - С:F: 2 - 200); 2 купюри номіналом 100 грн. (С:Е: 2 - 100); та 9 купюр номіналом 500 грн. (C:D:; C:G: 9 - 500).
Відповідно до п. 9 розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ від 5 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Однак в судовому засіданні було встановлено, що видачі готівки у сумі 5100 грн. в банкоматі A1500039 29.10.20І8 здійснена з фізичним пред`явленням держателем електронного платіжного засобу ти його електронною ідентифікацією.
З пояснень позивачки ОСОБА_2 , які вона надала в судовому засіданні вбачається, що 29.10.2018 о 22год. 12хв., вона кошти з картки не знімала, оскільки картка постійно перебувала у неї. В той же час, вона пояснила, що вона не вміє користуватись банкоматом, а кошти їй постійно допомагав знімати її син ОСОБА_1 .
Відповідно до договору №538914 від 29.10.2012р. про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії/стипендії, грошової допомоги ( та інших виплат) та здійснення платіжних операцій з використання платіжної картки за дебетовою платіжною схемою, який був укладений між сторонами, встановлено, що БПК- спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для здійснення платіжних операцій з рахунку Клієнта або Банку, а також інших операцій, установлених цих договором.
Пунктом 6.1.1. договору передбачено,що держателі основної та додаткової БПК зобов`язані використовувати БПК відповідно до вимог законодавства України і умов цього Договору, не допускати використання БПК особами, які не мають на це права або повноважень.
Згідно п. 7.2 договору Клієнт несе повну відповідальність за всі дії Держателів додаткових БПК за погашення заборгованості по Договору всім належним йому майном, в тому числі грошовими коштами. У випадку передачі БПК та ПІН-коду сторонній особі Клієнт повністю відповідає за здійснені операції по цій БПК.
Відповідно до п. 1 Розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затверджених Постановою КМУ Постанова Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705 користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.
В судовому засіданні встановлено, позивачка не надавала довіреність на ім`я свого сина ОСОБА_1 використовувати її платіжну картку, оскільки доказів протилежного сторони не надали.
Отже суд вважає, що оскільки позивачка в порушення умов п. 6.11., 7.2 укладеного договору, а також до п. 1 Розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затверджених Постановою КМУ Постанова Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705 допустила використання її платіжної картки особою, яка була не уповноважена на здійснення вищевказаних дій, то банк не може нести відповідальність за фактом списання коштів, яке було здійснено шляхом фізичного пред`явлення електронного платіжного засобу ти його електронною ідентифікацією.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 5100 гривень не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Суд також вважає, що не підлягають задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення незаконно списаних коштів у розмірі 1264 гривні 80 копійок, оскільки вони є похідними від первісних.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.11.2018р. до Суворовського ВП в м.Одесі надійшла заява від ОСОБА_2 про те, що 29.10.2018р. о 22.12. невстановлена особа з картки «Ощадбанка» на її ім`я таємно викрала грошові кошти у розмірі 5100 грн.. Вищевказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчим слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Курбановою Е.Т. було надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, а саме доручити ВКП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області провести наступні слідчі дії:
4.Встановити та допитати свідків та очевидців, про обставини вказаної події
кримінального правопорушення.
5.Провести обхід території біля місця вчинення кримінального правопорушення, з
метою встановлення камер відеоспостереження, у разі наявності витребувати запис
з вказаний період часу.
6.Перевірити на причетність к вище вказаному кримінальному правопорушенню
осіб, які нещодавно звільнились з місць позбавлення волі, відбували покарання за
аналогічні злочини та мешкають на території Суворовського району міста Одеси.
7.Встановити особу, що вчинила кримінальне правопорушення.
Оперуповноваженими Суворовського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області з вищевказаного доручення були виконані дії тільки щодо відібрання пояснень від потерпілої ОСОБА_2 , проте інші вимоги доручення залишились лише з формальним рапортом оперуповноваженого ВКП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області Я. Колосова про неможливість встановлення особи, яка вчинила злочин, а також про неможливість встановлення очевидців.
Постановою слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області Шаєвською Ю.В. від 08.10.2019р. було закрите кримінальне провадження у зв`язку з тим, що в даній події не вдалось виявити склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд також вважає, що слідчим відділом Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області не забезпечені вимоги ст. 2 КПК України щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування за фактом заяви ОСОБА_2 , оскільки слідчі дії виконані формально, без витребування від АТ «Державний ощадний банк України» інформації про внутрішнє розслідування, допиту працівників банку, а також родичів ОСОБА_2 , що фактично призвело до безпідставного закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Керуючись ст.ст. 262 ЦПК України, суд, -
2. Про результати розгляду окремої ухвали повідомити суд у місячний термін з дати надходження.
Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту ухвали , строки оскарження за вищевказаним рішенням продовжуються на строк дії карантину, відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України.

Повний текст ухвали буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст ухвали складено та підписано 20.07.2020р