Провадження №22-ц/812/1256/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 липня 2020 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №945/570/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на ухвалу, яку постановив Миколаївський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Войнарівського Миколи Миколайовича у приміщенні цього суду 27 травня 2020 року, повний текст якої складений того ж дня, за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2020 р. Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 23 квітня 2013 р., укладеного між Банком та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який збільшився до 10600 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 28 січня 2020 р. виникла заборгованість у розмірі 12454 грн. 23 коп., з яких: 6655 грн. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту; 6655 грн. 38 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2658 грн. 67 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 2070 грн. 93 коп. нарахована пеня, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 569 грн. 25 коп. (процентна складова).

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судовий збір у розмірі 2102 грн.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який рахується з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2020 року позовна заява Банку повернута позивачу.

Остання ухвала мотивована тим, що 27 травня 2020 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла заява у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому, позивачем не в повному обсязі виконанні вимоги, визначенні судом ухвалою суду від 12 травня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, а саме: не подано до суду нового тексту позовної заяви з повним викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на докази, що підтверджують обставини.

Крім цього, позивачем до заяви у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, не додано належного розрахунку заборгованості відповідача за первісною ставкою, як з нарахуванням штрафних санкцій, так і без таких нарахувань.

Тому суд вважав, оскільки позивачем у строк, встановлений судом ухвалою від 12 травня 2020 року про залишення позовної заяви без руху не в повному обсязі усунуті недоліки позовної заяви, є передбачені частиною 3 статті 185 ЦПК України підстави для повернення позовної заяви позивачеві.

В апеляційній скарзі Банк вказує, що ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач у встановлений судом в ухвалі від 12 травня 2020 року строк виконав викладені в ній вимоги, направивши до суду заяву про усунення недоліків з викладенням запитуваних судом пояснень по справі щодо нарахування заборгованості та витяг з тарифів, Умови та Правила надання банківських послуг та установчі документи. Отже позовна заява, як вважає представник позивача, повністю відповідає статтям 175, 177 ЦПК України. Заявник звертає увагу, що питання оцінки обґрунтованості позову, достатності наданих позивачем доказів вирішується судом на наступних етапах судового розгляду справи і з цих підстав суд не має права залишати позовну заяву без руху та повертати її позивачеві.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вимоги до судового рішення викладені у статтях 263, 264 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Статтею 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, в тому числі, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в силу положень ст. 379 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вважав, що є підстави, визначені частиною 3 статтею 185 ЦПК України, для повернення позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оскільки позивачем в повному обсязі вимоги, викладені судом в ухвалі від 12 травня 2020 року, не були виконані.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд включає, насамперед, принцип доступу до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В силу ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частинами 1, 3, 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Залишаючи позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без руху, суд в ухвалі від 12 травня 2020 року зазначив наступні недоліки: позовна заява не в повній мірі містить обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема - не містить обґрунтованого розрахунку сум, що позивач просить суд стягнути; не вказано за який період виникла дана сума заборгованості; коли було здійснено відповідачем останній платіж та в якому розмірі; в якому розмірі та яким чином нараховувалися проценти; не вказаний із посиланням на докази строк дії картки, у позовній заяві вказано про зміну кредитного ліміту, при цьому у позовній заяві не зазначено та до позовної заяви не додано доказів на підтвердження зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача.

Окрім того суд вважав, що всупереч вимог статті 95 ЦПК України копії документів, які додані до позовної заяви, не засвідчені належним чином, визначеним законом. Відсутні прізвище та ініціали особи, яка засвідчила документ; дата засвідчення копії документа; ряд документів не містить відмітки «Згідно з оригіналом».

Постановляючи оскаржувану ухвалу та повертаючи позовну заяву як неподану, суд виходив з того, що позивачем не виконано в повному обсязі вимоги ухвали від 12 травня 2020 р., а саме: не подано до суду нового тексту позовної заяви з повним викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на докази, що підтверджують обставини. Крім цього, позивачем до заяви не додано належного розрахунку заборгованості відповідача за первісною ставкою як з нарахуванням штрафних санкцій, так і без таких нарахувань.

Вирішуючи питання відповідності оскаржуваної ухвали вимогам закону, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із положеннями абзацу 2 частини 6 статті 185 ЦПК України у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Відповідно до змісту статей 12, 13, 81, 175 ЦПК України позивач самостійно визначає зміст позовних вимог, зазначає сторони та інших учасників спору, викладає зміст обставин, якими обґрунтовуються вимоги, та зазначає докази на підтвердження цих обставин.

Суддя згідно статей 175, 177, 185-187 ЦПК України перевіряє, чи має особа відповідно до ст. 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Виходячи з аналізу наведених норм процесуального права, суддя при вирішенні питання щодо прийняття заяви (скарги) не має права давати оцінку зазначеному позивачем складу осіб, які братимуть участь у справі, наведеним доказам, їх достатності, вимагати надання доказів, встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, і ставити залежно від цього вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Згідно із частиною 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається зі змісту позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК», вона за змістом та формою цілком відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, зокрема, в ній позивач, на власний розсуд визначив учасників справи, зазначив ціну позову, виклав зміст позовних вимог, спосіб захисту порушених прав, обставини, якими обґрунтовує свої вимоги; зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, та додав їх до заяви.

Крім того, 27 травня 2020 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла заява у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій представник позивача додатково виклав обґрунтування позовних вимог, обставини щодо зміни кредитного ліміту, порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами та погашення кредитних коштів. До заяви також були додані витяг з тарифів, Умови та Правила надання банківських послуг та установчі документи.

За такого подана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а тому підстав для її повернення заявнику не було.

Суд в порушення викладених вище положень процесуального закону залишив позовну заяву без руху, а в подальшому повернув її позивачеві, вдавшись при цьому до оцінки зазначеному позивачем обґрунтування позовних вимог, наведеним доказам, їх достатності, вимагав надання доказів.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала судді є помилковою, оскільки суд припустився порушення норм процесуального права, й підлягає відповідно до вимог пункту 4 статті 379 ЦПК України скасуванню, а справа поверненню до суду для продовження розгляду.

З огляду на положення статті 141 ЦПК України, результати розгляду апеляційної скарги, за якими апеляційним судом нове рішення по справі не приймалось та не змінювалось відсутні підстави для розподілу судових витрат, який слід провести за наслідками розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2020 року скасувати.

Справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

__________________________________________

Повний текст постанови виготовлений 21 липня 2020 року