Справа № 638/7518/13 Ц
Номер провадження 2/638/928/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретарки судового засідання Корнієнко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

установив:

Позивач комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», від імені якого діє ОСОБА_2 на підставі довіреності від 22.07.2010 р. № 38 2720/374, звернулося 28.05.2013 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача (чів) на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання на р/р НОМЕР_1 ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, код ОКПО 31557119 в сумі 19172 грн. 7 коп. за період з 01.09.2009 р. по 30.04.2013 р. Стягнути з відповідача (ів) на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір на р/р НОМЕР_2 у АТ «Золоті ворота» м. Харкова, МФО 351931, в сумі 229 грн. 40 коп. Просить Дзержинський районний суд м. Харкова поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу.

У судове засідання сторони не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2013 року (головуючий суддя Грищенко І. О.) по справа № 638/7518/13 Ц, номер провадження № 2/638/3647/13 позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволені. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 19172,07 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 07 копійок). Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі», понесені позивачем при зверненні з позовом до суду, що документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять дев`ять гривень 40 копійок).

14.08.2017 р. через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова від імені ОСОБА_1 надійшла заява про скасування заочного рішення.

У судовому засіданні 28.02.2018 р. інтереси відповідача ОСОБА_1 представляв ОСОБА_3 на підставі нотаріальної довіреності від 17 червня 2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Ларисою Августівною, зареєстрованою в реєстрі за № 3027, строк дії довіреності до 17.06.2018 р.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року по справі № 638/7518/13 Ц, номер провадження 2 П/638/20/18 (головуючий суддя Грищенко І. О.) заява про перегляд заочного рішення задоволена. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2013 року по цивільній справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду скасовано і призначена справа до розгляду за правилами позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.04.2018 року об 14:30 год. в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52 В, з викликом сторін.

В листі відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації від 17.09.2019 р. № 19561/23342 2019/08.01. 04 06 зазначається, що проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть № 1688 від 30.01.2015 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

За ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За ч. 1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

За ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. У іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

При цьому норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1 8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

На момент ухвалення судом заочного рішення 07 жовтня 2013 року по справі № 638/7518/13 Ц, номер провадження 2/638/3647/13 відповідач ОСОБА_1 був живим.

На момент подання 14.08.2017 р. заяви про перегляд заочного рішення від 07 жовтня 2013 року по справі № 638/7518/13 Ц, номер провадження 2/638/3647/13 відповідач ОСОБА_1 помер більше ніж два з половиною роки назад, тобто фактично заяву про перегляд заочного рішення подала особа, яка померла.

У судовому засіданні 28.02.2018 р. інтереси відповідача ОСОБА_1 представляв ОСОБА_3 , який ввів суд в оману, не повідомив, що його довіритель помер більше ніж три роки тому, користуючись тим, що в нього була нотаріальна довіреність зі строком дії до 17.06.2018 р., приймав участь у судовому засіданні від імені померлої особи ОСОБА_1 , який був його рідним батьком, і про смерть якого йому було достеменно відомо.

Оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , до подання заяви про перегляд заочного рішення суду, відповідач ОСОБА_1 не набув статусу сторони у цивільному процесі, тому суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що повністю узгоджується із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 25, 26 ЦК України, керуючись ст. ст. 42, 46, 47, 48, 255, 258 260 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ч. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені в тому числі статтею 354 цього Кодексу, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: