Провадження № 2-о/234/591/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Каліберда А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську Донецької області цивільну справу №234/10127/20 за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа:

ОСОБА_2

про видачу обмежувального припису

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Григор`єва О.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, яка мотивована тим, що в період 2016 по 2017 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 та мешкала разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Після припинення відносин, ОСОБА_2 був засуджений вчинення злочину та йому призначили покарання у вигляді позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 постійно та систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, а саме психологічне та фізичне.

Так, насильство полягає у тому, що ОСОБА_2 будучи особою, яка зловживає спиртними напоями, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не контролює себе та приходить за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ., висловлюється нецензурною лайкою у її бік, погрожує, принижує, залякує, вимагає відновити стосунки, штовхає та завдає стусанів тощо.

Окрім того зазначила, що у квартирі також мешкає її батько, який є особою похилого віку, а також двоє її неповнолітніх дітей і поведінка ОСОБА_2 дуже впливає на стан їх психологічного здоров`я.

Останній раз факт насильства мав місце 05.07.2020 та вона викликала поліцію. Поліцією було винесено ОСОБА_2 терміновий заборонний припис.

Враховуючи викладене просила суд видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці її проживання (перебування), наближатися більше ніж за 200 метрів до домової території, а також вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею протягом шести місяців з дня ухвалення рішення.

14.07.2020 заява прийнята судом до провадження. Судове засідання призначене на 17.07.2020 на 09 год. 30 хв. У зв`язку з неявкою ОСОБА_2 у судове засідання, а також через відсутність підтвердження його належного повідомлення про час та місце судового розгляду, судове засідання відкладене судом на 24.07.2020.

Під час судового засідання заявник заявив клопотання про допит свідка. Клопотання судом задоволене.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник доводи заяви підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним судової повістки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, постійно знущається над ОСОБА_1 , вчиняє сварки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, кричить, лається нецензурно, знищує майно, яке є у квартирі ОСОБА_4 , 05.07.2020 виламав вхідні двері до квартири галузи ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників судового розгляду, свідка, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 2016 по 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах та мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 17.03.2017 ОСОБА_2 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 постійно та систематично вчиняє щодо ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме психологічне та фізичне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України з заявою про видачу обмежувального припису може звернутися особа, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавалася жертва, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 заявник аргументує вчиненням ним психологічного та фізичного насильства.

Вказані доводи заявниці знайшли своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме у терміновому заборонному приписі відносно ОСОБА_2 від 05.07.2020, показаннях свідка ОСОБА_3 , витягу з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження за фактом крадіжки майна ОСОБА_1 ОСОБА_2 ..

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Оцінивши у сукупності надані суду докази суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 систематично здійснює психологічне насильство над емоціями ОСОБА_1 , що включає в себе словесні та невербальні образи, погрози, у тому числі приниження, переслідування, залякування, використання емоційного та психологічного перенавантаження, часті і непередбачувані перепади настрою агресора, у яких він вважає винною саме жертву.

Наслідками даної поведінки ОСОБА_2 для ОСОБА_1 є психологічні страждання, які виражаються у емоційній дезадаптації і відчутті «вигорання», нездатності відчувати позитивні емоції від життя, депресії, а також погіршення якості життя.

Таким чином, перебування ОСОБА_2 за місцем проживання ОСОБА_1 становить безпосередню небезпеку ОСОБА_1 , як жертві домашнього насильства, а тому забезпечення фізичної дистанції між жертвою та її кривдником є найефективнішим способом гарантувати безпеку ОСОБА_1 .

Щодо заборони наближатися до домової території ОСОБА_1 ОСОБА_2 суд зазначає, що відстань у 200 метрів об`єктивно дозволить ані доторкнутися до потерпілої, ані докинути до неї будь-який предмет, ані докричатися до неї.

На думку суду достатнім строком застосування обмежувального припису буде 3 місяці, так як за цей час ОСОБА_2 в змозі оцінити свою поведінку та змінити її по відношенню до ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що подана заява підтверджена належними та допустимими доказами, тому підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5,12, 76-83, 259, 263-265, 350-1-350-6, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Заборонити протягом трьох місяців, починаючи з 24.07.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити протягом трьох місяців, починаючи з 24.07.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися ближче ніж за 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборона протягом трьох місяців, починаючи з 24.07.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлений та проголошений суддею 24.07.2020.

Суддя Краматорського

міського суду А.О. Михальченко