Справа № 709/2183/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Соломки Л.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач-1) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат - ОСОБА_5 , який на момент смерті проживав у с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адміністративних межах Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подав у зв`язку з юридичною необізнаністю. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ст. 1272 ЦК України, позивач просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року залучено до участі у справі у якості співвідповідачів - ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), ОСОБА_3 (далі - відповідач-3), ОСОБА_4 (далі - відповідач-4).

Від представника відповідача-3, відповідача-4 ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не мають законодавчого обґрунтування, а тому у їх задоволенні має бути відмовлено. Зокрема, зазначалося, що позивач в 2009 році вже звертався до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до відповідачів з тими самими позовними вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийнятття спадщини. Рішенням суду від 4 грудня 2019 року, яке залишено без змін апеляційною інстанцією, у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. Крім того, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме юридична необізнаність та догляд за спадкоємцем, не можуть бути визнані поважними, оскільки не перешкоджали останньому подати заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк. Представник відповідачів також звертав увагу на те, що ОСОБА_5 помер у 2008 році, а позивач з вказаним позовом звернувся лише у грудні 2019 року, що є значним проміжком часу, поважність пропуску якого не підтверджено належними доказами.

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач-1 надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника. Відповідач-2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача-3 і відповідача-4 ОСОБА_6 подав заяви, в яких просив в позові відмовити, а справу розглянути без його та їх участі.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 6 листопада 2008 року (а.с. 8).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 був рідним братом позивача.

Згідно з довідкою Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 171 від 7 травня 2020 року, ОСОБА_5 на момент смерті проживав із дружиною

ОСОБА_3 (відповідач-3), та її сином ОСОБА_4 (відповідач-4) (а.с. 47).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,94 га, розташована на території Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала йому на праві приватної власності згідно з державним актом серії ЧР 19-01-00-0045 від 20 березня 2001 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 є день його смерті, тобто 6 листопада 2008 року.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 закінчився 6 травня

2009 року.

Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 грудня

2019 року (вих. № 01-16) (а.с. 22), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 12), відповідно до змісту якого після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини зверталися

ОСОБА_2 (відповідач-2), ОСОБА_3 (відповідач-3) та ОСОБА_4 (відповідач-4). Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 22-25).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що є юридично необізнаним та про дану норму закону не знав. Вважав, що спадщина буде належати йому, оскільки інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину ОСОБА_5 немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року

№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Абзацом 4 п. 24 цієї Постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" звернуто увагу на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску зазначеного строку можуть визнаватися: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Разом з тим в постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 320/2866/17 зазначено, що не може бути визнаною поважною така причина пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Суд вважає, що, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином для набуття прав щодо вступу в спадщину на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

При цьому судом встановлено, що позивач у 2009 році вже звертався до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до відповідачів з тими самими позовними вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийнятття спадщини. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 4 грудня 2009 року у справі

№ 2-1012/09 (а.с. 64), яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від

10 лютого 2010 року у справі № 22ц351/2010 (а.с. 51-53) та набрало законної сили, у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Суд критично оцінює доводи позивача, оскільки жодних достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску повного строку для звернення до нотаріуса з часу відкриття спадщини, тобто саме з 6 листопада 2008 року по

6 травня 2009 року останій не надав. При цьому вказані обставини вже були предметом судового розгляду та їм надано оцінку.

Таким чином встановлені судом обставини у своїй сукупності беззаперечно свідчать про відсутність у позивача будь-яких інших об`єктивних та непереборних труднощів, які першкоджали вчасно прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай