РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1937/20

провадження у справі №2/0285/709/20

28 липня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

сторони по справі: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина,

встановив :

01.06.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 25 вересня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі мають спільного малолітнього сина ОСОБА_5 , 2007 року народження. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо, участі в вихованні та утриманні сина не бере. Син повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має, має інвалідність 3 групи. З метою захисту майнових прав сина змушена звернутись до суду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача в заяві просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився також. Надіслав до суду відзив, в якому вказує, що позовні вимоги визнає частково. Згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що від покладених на нього обов`язків не ухиляється. По мірі можливості надає матеріальну допомогу на утримання сина. Цікавився та цікавиться життям дитини. Восени 2016 року відповідач переніс ішемічний інсульт, через що втратив працездатність. У зв`язку з наявністю хронічного захворювання відповідача визнано інвалідом 2 групи. Через стійкі залишкові явища перенесеного ішемічного інсульту, наявність дисциркуляторної гіпертонічної енцефалопатії відповідач вимушений систематично проходити курси як стаціонарного, так і амбулаторного лікування, що потребує великих матеріальних витрат. Наявність вказаних хронічних хвороб не тільки обмежують фізіологічні можливості відповідача, а й позбавляють його можливості працювати і отримувати доходи. Має лише єдине джерело доходів, це державна соціальна допомога інвалідам 2 групи загального захворювання в розмірі 1600 грн. щомісячно. Тому просить позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне.

Сторони з 1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.09.2019 року №285/2156/19 шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно довідки, виданої Ярунською сільською радою від 05.07.2019 року зареєстрований разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно вимог ст. 180 СК України ОСОБА_3 як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2020 року - 1779 грн., з 01.07.2020 року 1859 грн., з 01.12.2020 року 1921 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2020 року 2218 грн., з 01.07.2020 року 2318 грн., з 01.12.2020 року 2395 грн.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач має інвалідність 2 групи, обмежений у працевлаштуванні за станом здоров`я, щомісячно отримує соціальну допомогу, інших утриманців, крім неповнолітнього сина ОСОБА_5 не має, згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (що з 01.07.2020 року становить 1159 грн.).

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог.

Одночасно позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання сина аліменти в розмірі 1500 грн., тому суд вважає доцільним визначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн.

Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 01.06.2020 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та відповідач має інвалідність 2 групи, що підтверджується копією довідки НОМЕР_1 012237 серії 12 ААВ (а.с. 22), що також звільняє його від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81,141, 259, 265, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2020 року і до досягнення сином повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного судового рішення 28.07.2020 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська