Провадження № 2/331/1108/2020
Справа № 331/1796/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Пивоварова Володимира Івановича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,

ВСТАНОВИВ :

08.05.2020 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Пивоварова В.І. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі- продажу квартири дійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 грудня 1999 року між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , як продавцями, та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 як покупцями, був укладений договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований на Запорізькій універсальній товарній біржі «КАПІТАЛ-ЦЕНТР» за реєстраційним №Н-1651.

За вказаним договором, продавці продали, а покупці купили по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 .

Згідно п. 7 зазначеного договору купівлі-продажу, право власності на квартиру у покупців виникає в момент підписання договору.

Відповідно реєстраційного посвідчення ОП ЗМБТІ від 02 грудня 1999 року, квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 - 1/2 частка, ОСОБА_4 - 1/2 частка, на підставі вищезазначеного договору.

02.12.1999 року внесено зміни до технічного паспорту на квартиру, зазначено власниками ОСОБА_1 , ОСОБА_4 по 1/2 частці.

Після укладення договору покупці почали проживати у придбаній квартирі, уклали договори на надання житлово-комунальних послуг, та з 01.02.2000 року позивачка зареєстрована в зазначеній квартирі.

Отже, умови укладеного 01 грудня 1999 року договору купівлі-продажу були повністю виконані: продавці отримали гроші, звільнили квартиру та передали покупцям документи та ключі від квартири.

Покупці, в свою чергу, сплатили вартість квартири, квартиру прийняли, почали проживати в ній.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина.

02 листопада 2007 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори позивачка подала заяву про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка - ОСОБА_4 , яка була зареєстрована за № 931 та на її підставі заведено спадкову справу № 536/2007.

Однак, отримати свідоцтво про спадщину позивачка не має можливості, оскільки відсутні належним чином оформлені документи на спадкове майно - 1/2 частину зазначеної квартири.

На підставі викладеного, позивач просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 01 грудня 1999 року між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені її неповнолітнього сина ОСОБА_3 як продавцями та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , як покупцями, зареєстрований на Запорізькій універсальній біржі «КАПІТАЛ-ЦЕНТР» за реєстраційним № Н-1651, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Пивоваров В.І. в підготовче судове засіданні не з`явився, але надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засіданні не з`явилася, але надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засіданні не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові відправлення № 69 3, № 69 6 (а.с. 33, 44). Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 21 травня 2020 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 27-28)

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення представника позивача та представника відповідача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

01 грудня 1999 року між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , як продавцями, та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , як покупцями, був укладений договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований на Запорізькій універсальній товарній біржі «КАПІТАЛ-ЦЕНТР» за реєстраційним №Н-1651.

За вказаним договором, продавці продали, а покупці купили по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 .

Згідно п. 7 зазначеного договору купівлі-продажу, право власності на квартиру у покупців виникає в момент підписання договору. (а.с.7)

Відповідно реєстраційного посвідчення ОП ЗМБТІ від 02 грудня 1999 року, квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 - 1/2 частка, ОСОБА_4 - 1/2 частка, на підставі вищезазначеного договору. (а.с. 8)

02.12.1999 року внесено зміни до технічного паспорту на квартиру, зазначено власниками ОСОБА_1 , ОСОБА_4 по 1/2 частці. (а.с. 9-12)

Після укладення договору покупці почали проживати у придбаній квартирі.

З 01.02.2000 року позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту. (а.с. 5)

Також, позивачка уклала договори на надання житлово-комунальних послуг по зазначеній квартирі, регулярно оплачує їх. (а.с. 14-17)

Отже, умови укладеного 01 грудня 1999 року договору купівлі-продажу, були повністю виконані: продавці отримали гроші, звільнили квартиру та передали покупцям документи та ключі від квартири.

Покупці, в свою чергу, сплатили вартість квартири, квартиру прийняли, почали проживати в ній.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина.

02 листопада 2007 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори позивачкою подано заяву про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка - ОСОБА_4 , яка була зареєстрована за № 931 та на її підставі заведено спадкову справу № 536/2007. (а.с. 13)

02 листопада 2007 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори подана ОСОБА_5 заява про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_4 , яка була зареєстрована за № 932 та долучена до спадкової справи № 536/2007, що підтверджується листом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори від 03.04.2020 року №02-14/536-2007. (а.с. 18)

Отже, після смерті ОСОБА_4 , з заявою про прийняття спадщини, яка складається з 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася тільки позивачка.

Однак, отримати у нотаріуса свідоцтво про спадщину позивачка не має можливості, оскільки відсутні належним чином оформлені документи на спадкове майно - 1/2 частину зазначеної квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про товарну біржу», товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст. 2 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у квітні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УPCP в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В такому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» №3 від 28.04.1978 визначено, що суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору або для його укладення були наявні передбачені законом обмеження. Крім того, суд перевіряє, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в ОП ЗМБТІ, тому покупці на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набули право власності на спірну квартиру.

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повивача до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.128, 187, 189 - 191 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Пивоварова Володимира Івановича задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 01 грудня 1999 року між ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 ; паспорт серії НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВУМВС України в Запорізькій області 25 березня 1997 року), яка діяла як від свого імені, так і від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 ), як продавець, та ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ), як покупця, зареєстрований на Запорізькій універсальній біржі «КАПІТАЛ-ЦЕНТР» за реєстраційним № Н-1651, відповідно до якого ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 придбали по Ѕ (одній другій) частині квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 31 липня 2020 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

21.07.2020