Провадження №2/447/44/20
Справа №443/1013/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.07.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Бачуна О.І.

з участю секретаря судових засідань Мазуркевич І.Є.

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , та представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

15.06.2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулася в позовом до ОСОБА_1 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, вона є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є відповідач - ОСОБА_1 , з яким вони проживали спільно, однак не перебували у зареєстрованому шлюбі. Від самого народження, дитина постійно проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідач до сих пір не змирився з тим, що син проживає із нею, він вже вдруге протягом останнього року забрав дитину та не повертає її. Розпорядженням Голови Жидачівської РДА від 27.06.2014р та 08.10.2014року визначено спосіб участі ОСОБА_1 , у вихованні сина ОСОБА_4 . Відповідач ігнорує та порушує розпорядження голови Жидачівської РДА. 05.08.2015року ОСОБА_1 силою забрав сина від неї і не повернув його. Позивачка з приводу таких дій зверталася в правоохоронні органи. Також листом Жидачівської РДА від 31.08.2015 підтверджено той факт, що ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_3 змінив місце проживання сина. Оскільки на даний час немає правової підстави , щоб правоохоронні органи примусово забрали сина ОСОБА_5 від відповідача та повернули ОСОБА_3 , вона змушена звернутися в суд.

17.11.2017року ОСОБА_1 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_3 , у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час син проживає із ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не цікавиться сином, ні разу не зібрала сина на 1 вересня до школи, ні разу не позаймалася з сином уроками з квітня 2016року, хоча має можливість вільно спілкувати з сином. ОСОБА_1 вказує на те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання обовязків по вихованню сина ОСОБА_5 , Оскільки ОСОБА_3 робила спробу задушити сина ОСОБА_5 , а на виклик позивача працівники поліції не відреагували, він зайшов до хати ОСОБА_3 і силоміць забрав сина. Факт жорстокого поводження ОСОБА_3 , щодо сина ОСОБА_5 і заподіяння йому фізичного болю підтверджується листом психолога Жиддачівської гімназії ОСОБА_6 від 10.05.2016. З метою забезпечення належних умов для розвитку та виховання дитини, недопущення жорстовкого поводження відносно неповнолітнього ОСОБА_5 його матір`ю ОСОБА_3 , позивач змушений звернутися із вказаним позовом в суд.

26.10.2017року ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини.

12.12.2017року ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області об`єднано зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини.

25.01.2018 року ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області призначено по справі судово-психологічну експертизу, провадження по справі зупинено.

09.04.2019року канцелярією Жидачівського районного суду Львівської області отримано висновок експерта №2329/2330/2331.

15.04.2019 ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області поновлено провадження по справі.

10.07.2019 ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області справу направлено в Миколаївський районний суд Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019 вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Бачуна О.І.

22.07.2019 ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області прийнято справу до розгляду, відкрито провадження і призначено підготовче засідання на 07.08.2019року

13.03.2020 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті.

В судове засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_7 за первісним позовом не з`явилися, однак в підготовчому засіданні позовні вимоги первісної позовної заяви підтримали, просили позов задоволити. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали.

Відповідач за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом ) ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали, вважають що такі заявлені безпідставно, необґрунтовано, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Додатково пояснили, що син ОСОБА_5 з 2016року проживає разом із батьком. Питання визнання місця проживання ОСОБА_4 було неодноразово на розгляді в Органі опіки та піклування Жидачівської РДА, яка відповідно до останнього висновку від 19.12.2019р. вважає за необхідне залишити проживати сина ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_1 не чинить жодних перешкод ОСОБА_3 в побаченні.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації від 27.06.2014року №260 визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та спілкуванні у вигляді систематичних побачень у визначені дні.

Розпорядженнями голови Жидачівської районної державної адміністрації від 08.10.2014року №425 та від 12.02.2016р №55 внесено зміни до Розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації від 27.06.2014року №260.

Із витягу з протоколу №9 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Жидачівській райдержадміністрації від 10.09.2015року вбачається, що комісія вирішила вважати за доцільне відібрання малолітнього ОСОБА_4 , 2009р.н. від батька ОСОБА_1 та повернення дитини матері ОСОБА_3 ; Службі у справах дітей райдержадміністрації підготувати висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_4 , 2009р.н. від батька ОСОБА_1 та повернення дитини матері ОСОБА_3 .

Із висновку органу опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області від 28.10.2015року №02-17/3249 вбачається, за доцільне відібрати малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_1 та повернути матері ОСОБА_3 .

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.11.2015року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 про відібрання малолітнього дитини у ОСОБА_1 . У задоволені позовних вимог відмовлено, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні ОСОБА_3 заявила, що ОСОБА_1 добровільно повернув їй сина.

Із витягу з протоколу №1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Жидачівській райдержадміністрації від 28.01.2016 року вбачається, що комісія вирішила рекомендувати голові Жидачівської РДА внести зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 27.06.2014року №260 « Про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Як вбачається із акту обстеження соціально-побутових умов проживання та матеріального утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 від 23.02.2016, ОСОБА_3 , створила належні умови для проживання, навчання та виховання сина ОСОБА_4 ; дитина у достатній кількості забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям, іграшками, дитячою літературою та предметами особистої гігієни.

Із актів №1 від 12.09.2017р. та №2 від 12.09.2017р. про фактичне проживання, вбачається що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 з квітня 2016року по теперішній час.

Як вбачається із актів від 15.10.2015року, 26.01.2016 року обстеження умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 для проживання дитини ОСОБА_4 , 2009р.н. створені достатні умови.

Відповідно до висновку №2329/2330/2331 судової психологічної експертизи від 03.04.2019року, зокрема вбачається, що малолітній ОСОБА_4 своїх батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сприймає вцілому позитивно. У стосунках дитини з батьком наявні довіра, теплота, любов, задоволення від спілкування з ним, безпека. Наявні певна ідеалізація батька. Відмічає, що поруч з батьком він відчуває себе спокійно, вільно, впевнено, емоційно врівноважено, захищено, легко та розкуто. Відносини дитини з мамою, ОСОБА_3 неоднозначне - з одного боку наявна стабільна позитивна прив`язаність хлопчика до мами, дитина відмічає, що скучає, любить спілкуватись з мамою, проводити час разом з нею, у комунікації з мамою розкутий, ініціативний, однак конфліктним для дитини є авторитарне відношення матері, прагнення до домінування, нав`язування, виражає страх та агресію в бік мами в зв`язку з нетерплячістю, жорсткістю, нетолерантністю матері, спогадами про конфлікти, агресивне відношення матері до нього у конфлікті. Кожен із батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за своїми індивідуально- психологічними властивостями здатен створити оптимальні умови для розвитку та виховання дитини, дбайливо ставитись як до матеріальних так і до емоційних потреб дитини. Констатуються стійкі, повторювані ознаки наявності нормативної соціалізації обох батьків дитини, достатній рівень соціально прийнятної поведінки батьків. Кожен з батьків здатен забезпечувати і забезпечує вітальні та базові соціальні потреби дитини, забезпечувати умови для розвитку дитини. Відмічає, що любить обох батьків, однак виражає більшу прихильність до тата, своїм постійним місце проживання вважає батьківський дім. Відмічає, що хоче бачитись з мамою, однак жити хоче і надалі з татом, сприймаючи проживання з татом як таке, що гарантує більшу емоційну стабільність, психологічну захищеність та не конфліктність у реалізації власних бажань дитини. З боку матері ОСОБА_8 потребує більш терплячого, толерантного, приймаючого, не караючого відношення, дбайливого ставлення до його почуттів, прийняття його особистості, прихильності, поваги до його вибору, терпимості. З батьком дитина відчуває більший психологічний комфорт, однак дитина потребує виховного впливу обох батьків, які здатні, з огляду на взаємодоповнюючі індивідуально-психологічні особливості та їхні виховні стратегії. У пам`яті дитини наявні сліди психотравмувальних ситуацій, пов`язаних із конфліктами між батьками в період проживання з обома батьками, з конфліктними ситуаціями з мамою, що, ймовірно, зумовило прагнення дитини до стабільної, захищеної ситуації, що пов`язано у ОСОБА_8 з фігурою батька. Можливо констатувати, що, проживаючи разом із батьком дитина перебуває у стабільному психологічному стані, має усе необхідне для нормативного психологічного та фізичного розвитку, відчуває психологічний комфорт, безпеку та стабільність, тощо. Внаслідок малолітнього віку дитина знаходиться в психологічній залежності від думки батьків, їхніх оцінок та обмежень. Однак не встановлено ознак негативного психологічного впливу чи психологічного тиску на дитину та його думку з боку обох батьків. ОСОБА_8 спроможний усвідомлювати реальний зміст сімейної ситуації, яка склалася навколо спору батьків щодо визначення місця його проживання, в силу рівня розвитку психічних функцій здатен висловити свою думку щодо місця свого проживання з одним із батьків. Для повноцінного розвитку дитини необхідна участь у вихованні обох батьків.

Відповідно із висновку органу опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області від 17.12.2019року №54-869/0/2-19, вбачається за недоцільне змінювати місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 .

Суд вважає, що в позові ОСОБА_3 , слід відмовити, а зустрічний позов слід задоволити.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 1ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

ОСОБА_1 з 2016року по на даний час проживає разом із сином ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . У помешканні створенні належні умови для проживання та виховання дитини. Квартира складається із трьох кімнат, коридору, кухні, ванної та туалетної кімнати.

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області від 17.12.2019року №54-869/0/2-19, Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , У помешканні створені належні умови для проживання та виховання дитини. Квартира складається із трьох кімнат, коридору, кухні, ванної та туалетної кімнат, наявні усі комунальні зручності, підключене індивідуальне опалення. Орган опіки та піклування за результатами проведеної роботи на підставі вивчення умов проживання батьків, способу їхнього життя та ставлення до дитини, встановив, що обоє батьків і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з відповідальністю відносяться до своїх батьківських обов`язків, ведуть здоровий спосіб життя, мають достатній рівень морально-виховного потенціалу та матеріального забезпечення. Однак, зважаючи на думку малолітнього ОСОБА_5 , його психоемоційний стан, бажання дитини проживати з батьком та надалі спілкуватися з мамою, через авторитарне відношення матері до нього, орган опіки та піклування вважає недоцільним наданий час змінювати місце проживання та звичний спосіб життя ОСОБА_4 .

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

З огляду на викладене, враховуючи, що бажання ОСОБА_4 не має протипоказань суд приходить до висновку про визначення місця його проживання із батьком ОСОБА_1

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2, 3 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 640 гривень сплаченого судового збору, оскільки судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

У задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи Органу опіки та піклування Жидачівської РДА про визначення місця проживання дитини задоволити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640 гривень

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення виготовлено 24.07.2020

Суддя Бачун О. І.