Справа №519/800/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

15.06.20 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2015 ОСОБА_1 прийнятий на роботу на Станцію Берегова Державного підприємства «Одеська залізниця» на посаду складача поїздів 3 (третього) розряду. В наступному 31.05.2018 звільнений по переведенню до виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. 01.06.2018 прийнятий до виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за переведенням на посаду складача поїздів 5 (п`ятого) розряду станції Берегова, та вже 03.07.2018 переведений на посаду складача поїздів 6 (шостого) розряду станції Берегова. Однак, 03.08.2018 позивача звільнено з роботи за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України, згідно з наказом Відповідача №1167/ос від 03.08.2018. ОСОБА_1 вважає вищевказаний наказ незаконним, винесеним в супереч нормам чинного законодавства України, у зв`язку з наказ підлягає скасуванню, а він поновленню на роботі. 07.07.2018 позивач прибув на своє місце роботи на станцію Берегову (Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3) пройшов цільовий інструктаж з безпеки праці, однак приступити до виконання службових обов`язків не мав змоги, оскільки на роботу не з`явився складач поїздів ОСОБА_2 , з урахуванням того, що при організації маневрової роботи на станції Берегова необхідно чотири працівника, а з`явилось тільки три, позивач був вимушений написати заяву про відмову виконувати трудові обов`язки. Аналогічні заяви написали його колеги складачі поїздів, які з`явились на роботу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В наступному, керівництвом прийнято рішення про відсторонення від роботи та направлення Позивача та його колег до Швидкої допомоги Медичної санітарної частини Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» для проходження медичного огляду. Згідно протоколу №ДН-5-23/20, за результатом проведеного обстеження, згідно висновку №2773/132 щодо результатів алкотестування апаратом РЧООИ 0009 у Позивача виявлено рівень алкоголю 1,41 %, у іншого працівника також виявлено перевищення рівня алкоголю, а саме ОСОБА_3 1,04 %, а ОСОБА_4 відмовився від проходження обстеження. Вищеозначені завищенні показники не відповідали дійсності, оскільки позивач не перебував на робочому місці в нетверезому стані, в період прибуття на місце роботи та до моменту проведення обстеження за ним не спостерігались такі ознаки як порушення координації, порушення мови, тремтіння пальців рук, а також не відбувалась різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, та взагалі ОСОБА_1 поводив себе відповідно до обстановці. У зв`язку з чим, є всі підстави вважати результати проведеного обстеження на наявність алкоголю в крові у Швидкій допомозі Медичної санітарної частини Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний», яка не є спеціалізованою установою для проведення таких обстежень, спотвореними та такими, що не відповідають дійсності. Про вищеозначені обставини стало відомо трудовому колективу станції Берегова, який з власної ініціативи звернувся з клопотанням від 10.07.2018 №420 до начальника виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» ОСОБА_5 , яким клопотав про надання дозволу взяти на поруки складачів поїздів, в тому числі Позивача. Вищевказане клопотання керівництвом Відповідача залишено без належної уваги та розгляду, а враховуючи той факт, що Позивач працював на вказаному підприємстві більше трьох років, та за вказаний період жодного разу не був притягнутий до відповідальності за порушення трудової дисципліни, а навпаки за час своєї роботи отримував постійне підвищення розряду, Відповідач мав усі можливості задовольнити клопотання трудового колективу станції Берегова. При цьому, керівництвом при винесені наказу не враховані ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода. Як зазначалось вище, по прибуттю на місце роботи позивач відмовився приступати до роботи, оскільки на роботу не з`явився складач поїздів ОСОБА_2 , що фактично й спричинило таке ставлення керівництва Відповідача щодо направлення на обстеження позивача для подальшого фіксування спотворених даних, які викладені у висновку №2773/132 щодо результатів алкотестування апаратом РЧООИ 0009, та як наслідок знайдення підстав для покарання осіб, які відмовились працювати у небезпечних умовах праці, а саме у складі трьох складачів поїздів замість необхідних чотирьох, а саме винесення наказів про звільнення за п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України. Відповідачем при звільненні порушені вимоги ст.43 КЗпП України, так трудовий договір розірваний проведений лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. 23.07.2018 відповідач до заступника голови первинної профспілкової організації станції Берегова направив подання №ДН517/22 стосовно надання згоди на звільнення складача поїздів шостого розряду ст. Берегова ОСОБА_1 за появу на роботі у стані сп`яніння. За результатом розгляду вищеозначеного подання профспілковим комітетом станції Берегова об`єднаної профспілкової організації Одеської дирекції залізничних перевезень складено протокол від 30.07.2018 №16, яким уважно розглянуті усі об`єктивні обставини виниклої ситуації, зокрема прийнято до уваги, що Позивач є єдиним годувальником в своїй сім`ї, так як на його утриманні перебуває дружина, що знаходиться у декретній відпустці та відповідно малолітня дитина, та враховано, що у позивача відсутні дисциплінарні стягнення та значний стаж на залізничному транспорті, який складає понад три роки, у зв`язку з чим та на підставі клопотання трудового колективу станції Берегова щодо взяття позивача на поруки, профспілка станції Берегова не надала згоду на звільнення складача поїздів шостого розряду ст. Берегова ОСОБА_1 за п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України. Однак, відповідач в супереч вимогам ст.43 КЗпП України видав незаконний наказ №1167/ос від 03.08.2018, копію якого у відповідності до ч.2 ст.47 КЗпП України відповідач позивачу не надав, що є безумовною підставою для його скасування та поновлення позивача на посаді складача поїздів шостого розряду станції Берегова. Згідно з абз.5 п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 №9 Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. Крім того, слід зазначити, що вказані дії з боку Відповідача є порушенням законних прав на працю Позивача, які завдали йому моральних страждань. Моральна шкода, завдана Позивачу в результаті незаконного звільнення, полягає у наступному. Так, згідно ст.43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Проте, Відповідач позбавив Позивача гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти для себе та для своєї сім`ї, як зазначалось вище на утримання малолітньої дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустці. Вказані незаконні дії Відповідача призвели до моральних переживань, втрату душевного спокою, постійного перебуванні у роздратованому стані у позивача. Позивач не може знайти нормальної роботи, адже в його трудовій книжці, зазначена така причина звільнення, що викликає природню насторогу у потенційного роботодавця. позивачу майже не можливо забезпечувати свою сім`ю усім необхідним для нормального існування, оскільки залишились без коштів до існування. Тому, враховуючи викладені обставини, а також положення ст.237-1 КЗпП України відповідач повинен відшкодувати мені моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5 000 грн. Таким чином, згідно положень чинного законодавства України Відповідач зобов`язаний поновити Позивача на попередній роботі та виплатити йому заробітну плату за весь час вимушеного прогулу починаючи з 03.08.2018, а також відшкодувати позивачу завдану незаконним звільненням моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 19.10.2018 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20.11.2018 від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого 07.07.2018 було виявлено факт знаходження ОСОБА_1 на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння, що засвідчено наступними доказами та комісією у складі начальника ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» Кимана А.М., начальника станцій Берегова Сосновського С.В., комерційного агента станції Берегова ОСОБА_6 С ОСОБА_7 , голови профкому Корницької О.О. було складено акт про порушення б/н, яким засвідчено, що складач поїздів ст. Берегова ОСОБА_1 07.07.2018 о 22 г. 20 хв. знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Наказом №145 від 07.07.18, ОСОБА_1 з 22 г. 20 хв. 07.07.2018 було відсторонено від роботи та направлено для огляду до Медичної санітарної частини ДП МТП «Южний». У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 після ознайомлення з зазначеним наказом відмовився від проставлення власноручного підпису на наказі (для засвідчення факту ознайомлення), внаслідок чого комісією у складі начальника ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» Кимана А.М., начальника станцій Берегова Сосновського С.В., заступника начальника станції з оперативної роботи Берегова Гордєєва В.В., голови профкому Корницької О.О. було складено відповідний акт від 07.11.2018. Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`янінню та супутні цьому стану ознаки можуть підтвердити у судовому засіданні свідки: ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» ОСОБА_5 , начальник станцій Берегова ОСОБА_8 , заступник начальника станції з оперативної роботи ст. Берегова ОСОБА_9 , комерційний агент станції Берегова Стар С.В., голова профкому Корницька О.О. За результатом висновку № 2773/132 щодо результатів алкотестування апаратом Dragег 0009, складеного Швидкою допомогою Медичною санітарною частиною ДП «Морський торговельний порт «Южний», проведеного о 23 г. 54 хв. 07.07.2018, у ОСОБА_1 було виявлено рівень алкоголю у крові 1,53%о (1 проба) - 1,41%о (друга проба о 23 г. 16 хв.), факт перебування в стані алкогольного сп`яніння позивачем в той час не заперечувався, про що свідчить його власноручний підпис в акті, та відсутність будь-яких його зауважень чи заперечень. Більш того, в своєму письмовому власноручно написаному поясненні від 09.07.2018 позивач не тільки не заперечував факт перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, але й визнав наявність алкоголю в організмі 07.07.2018 при медичному обстеженні. 09.07.2018 на станції Берегова було проведено оперативну нараду, на якій було розглянуто порушення трудової дисципліни, допущене 07.07.2018 складачем поїздів 6 розряду ст. Берегова ОСОБА_1 , та прийнято рішення звернутися до Дорпрофсожу з поданням щодо звільнення з займаної посади ОСОБА_1 . Результати наради оформлені Протоколом № ДН-5-23/20 оперативної наради при начальнику ДН-5. 24.07.2018 головою профспілкової організації станції Берегова Даниляну С.Н. було одержано подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 від 23.07.2018 вих. № ДН-5-17/22. 01.08.2018 від профспілкового комітету станції Берегова надійшов протокол №16 від 30.07.2018, яким на підставі клопотання колективу станції Берегова було відмовлено у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 . До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_1 . Слід зазначити, що клопотання підписано лише 8 працівниками станції, проти 108 працюючих працівників. Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником Фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. Тобто мотивованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах чинного трудового законодавства. Враховуючи, що протокол №16 від 30.07.2018: не містить жодного правового обґрунтування щодо того, чому не прийнято до уваги висновок медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, чому не приймаються до уваги норми Положенням про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого Постановою КМУ від 26.01.1993 №55 тощо; ухвалений не загальними зборами трудового колективу, а лише 3 профспілковими діячами - головою та двома членами профспілкового комітету станції, свідчить про відсутність згоди колективу ст. Берегова про взяття на поруки ОСОБА_1 ; не визначено, які засоби виховного характеру будуть застосовуватися до ОСОБА_1 , для недопущення у подальшому порушень трудової дисципліни. Сукупність зазначених факторів свідчить про поверхневість розгляду профкомом подання від 23.07.2018 вих. №ДН5-17/22 та необґрунтованість рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору. Враховуючи вищевикладене та керуючись приписами ч.6 ст.39 Закону №1045-ХІУ, наказом начальника дирекції №1167/ОС від 03.08.2018 складача поїздів 6 розряду ОСОБА_1 було звільнено на п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані. 03.08.2018 ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом №1167/ОС від 03.08.2018 та видано копію наказу та його трудову книжку НОМЕР_1 , про що свідчить його власноручні підписи, зроблені ОСОБА_1 на наказі. Таким чином, регіональною філією «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» при звільненні ОСОБА_1 були виконані всі приписи ст.43 КЗпП України та ст.39 Закону №1045-XIV. Тяжкість проступку ОСОБА_1 визначена з урахуванням п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.1993 №55 «Про положення про дисципліну працівників залізничного транспорту» та Додатку до зазначеної постанови «Перелік порушень дисципліни, наслідки яких загрожують безпеці руху поїздів, життю і здоров`ю громадян, а також категорій працівників до яких застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення».

Так, згідно зазначеного Переліку, порушення у вигляді появи (знаходження) на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, допущене складачем поїздів, відноситься до порушень дисципліни, які загрожують безпеці руху поїздів, життю і здоров`ю громадян, за яке передбачено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Можливість накладення інших дисциплінарних стягнень за таке порушення зазначеним Положенням не передбачена. Щодо вказаної Позивачем такої підстави (приводу) для перебування на роботі у стані алкогольного сп`яніння як невихід на роботу іншого працівника, слід зазначити наступне. Прогул складача поїздів ст. Берегова ОСОБА_2 ніяким чином не впливає на безпеку руху поїздів, а призводить до збільшення загального обсягу роботи, який виконується іншими складачами поїздів. Крім того, прогул складача поїздів ст. Берегова ОСОБА_2 не звільняв ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків та не є підставою для вживання Позивачем алкогольних напоїв на робочому місці 07.07.2018. До того ж, необхідно зазначити, що складача поїздів ст. Берегова ОСОБА_2 було звільнено за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин допущений 08.07.2018. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, необхідно зауважити наступне. Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. не є обґрунтованими, тому що вони є похідними від вимог про поновлення на роботі та не обґрунтовані належними доказами., а тому не підлягають задоволенню. Враховуючи вшценаведене, вважаємо позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.03.2019 у задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання цивільної справи №519/800/18 за позовом представника ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди з цивільною справою №519/813/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», виробничого підрозділу «Дирекції залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій», про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовлено, закрито підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

17.10.2019 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої 07.07.2018 позивач прибув на своє місце роботи на станцію Берегову (Одеська обл. м. Южне, вул. Берегова, буд. 3) пройшов цільовий інструктаж з безпеки праці, однак приступити до виконання службових обов`язків не мав змоги, оскільки на роботу не з`явився складач поїздів ОСОБА_2 , з урахуванням того, що при організації маневрової роботи на станції Берегова необхідно чотири працівника, а з`явилося тільки три, тому позивач був вимушений написати заяву про відмову виконувати трудові обов`язки. Відповідно до вищеозначеного звертаємо увагу суду на наступне. Згідно п.4.15 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України затвердженої Міністерством транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 за №507 (далі- Інструкція), заступивши на чергування, черговий по станції зобов`язаний: перевірити явку на роботу складачів поїздів, чергових постів централізації, стрілочних постів, сигналістів та ін.; перевірити через них стан робочих місць, що обслуговуються ними, особливо правильність закріплення рухомого складу відповідно до технічно- розпорядчого акту станції. За наявності недоліків вжити необхідних заходів, які забезпечують нормальну роботу і безпеку руху, а при необхідності повідомити про це начальника станції і поїзного диспетчера. Черговий по станції (ДСП) - змінний помічник начальника станції, який одноособово розпоряджається прийманням, відправленням і пропусканням поїздів, а також іншим переміщенням рухомого складу на головних та приймально-відправних коліях станції (а де немає маневрового диспетчера - і на інших коліях). Відповідно до вищевказаної законодавчої норми, невиконанням обов`язків черговий по станції ОСОБА_1 міг допустити невиконання п.4.15 Інструкції. Також, відповідно до п. 16.2.2 Інструкції, маневрова робота виконується складачем поїздів або складацькою бригадою (складачем поїздів і його помічником). У залежності від місцевих умов призначення для проведення маневрів складацької бригади або одного складача, встановлюється начальником залізниці. Тобто, всі складачі поїздів (а їх було 3 на зміні), не могли виконати посадові обов`язки з огляду на небезпечні умови, які виникли перед ними під час зміни 07.07.2018, оскільки не з`явився 4-й складач поїздів. Позивач вважає, що причинно-наслідкового зв`язку між відмовою виконувати посадові обов`язки, у зв`язку із створенням робочої обстановки, яка унеможливлює розпочати роботу 3-ом складачам поїздів, замість 4-ьох та алкогольним сп`янінням, на що посилається у своєму відзиві відповідач, як на пряму підставу звільнення Позивача - немає. Відповідно до зазначеного у відзиві доводу відповідача стосовно необґрунтованості рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору слід зазначити наступне. 23.07.2018 Відповідач до заступника голови первинної профспілкової організації станції Берегова направив подання №ДН517/22 стосовно надання згоди на звільнення складача шостого розряду станції Берегова ОСОБА_1 за появу на роботі у стані сп`яніння. За результатами розгляду вищеозначеного подання профспілковим комітетом станції Берегова об`єднаної профспілкової організації Одеської дирекції залізничних перевезень складено протокол від 30.07.2018 №16, яким уважно розглянуті всі об`єктивні обставини виниклої ситуації, зокрема прийнято до уваги, що Позивач є єдиним годувальником в сім`ї, так як на його утриманні перебуває дружина, що знаходиться у декретній відпустці та відповідно малолітня дитина. Та враховано, що у Позивача відсутні дисциплінарні стягнення та наявний значний стаж роботи на залізничному транспорті, який складає понад три роки, у зв`язку з чим та на підставі клопотання трудового колективу станції Берегова щодо взяття на поруки Позивача, профспілка станції Берегова не надала згоду на звільнення складача поїздів шостого розряду станції Берегова - ОСОБА_1 за п.7 ст.40 КЗпП України, тобто вказане рішення профспілкового органу було обґрунтованим та достатньо вмотивованим. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. Так слід враховувати, що незгода з мотивами відмови працівника на звільнення не може бути предметом оцінки суду і не дає власнику право на звільнення працівника без згоди профспілкового органу. Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення роботодавець повинен був враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок та попередню роботу працівника, оскільки на момент звільнення ОСОБА_1 не мав накладених на нього дисциплінарних стягнень, позиціонував себе як старанний та трудолюбивий працівник, ніяких нарікань на його роботу за більше як 3 роки не надходило, та постійно мав підвищення на займаній посаді, а отже Відповідач не мав права застосувати до Позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення. Також, стосовно того, що відповідач зазначає, що стягнення моральної шкоди не є обґрунтованим, тому що вони є похідними від вимог про поновлення на роботі та не обґрунтовані належними доказами, слід врахувати наступне. Проте, відповідач позбавив позивача, гарантоване основним законом, права на працю та можливості заробляти для себе та для своєї сім`ї, як зазначалось вище на утримання малолітньої дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустці. Вказані незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, втрату душевного покою, постійного перебування позивача у роздратованому стані та те, що позивач не може знайти нормальної роботи, адже в його трудовій книжці, зазначена така причина звільнення, що викликає природню настороженість у потенційного роботодавця. Тобто, враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 237-1 КЗпПУ України Відповідач повинен відшкодувати Позивачу моральну шкоду. Разом з цим, в котрий раз необхідно наголосити, що відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі Таким чином, з огляду на вищевикладене, відповідач порушив норми чинного законодавства, звільнивши ОСОБА_1 всупереч відмови профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1 , що є незаконним та як наслідок достатньою обставиною для поновлення ОСОБА_1 на посаді складача поїздів шостого розряду.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.10.2019 клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_10 задоволено, долучено до матеріалів цивільної справи пояснення ОСОБА_3 , допитати ОСОБА_3 в якості свідка, витребувано у ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» довідку про середній заробіток ОСОБА_1 за останні два місяця, у випадку, якщо працівник відпрацював неповний робочий місяць, надати розрахунок, відповідно до Постанови від 08.02.1995 за №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Клопотання представника відповідача ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Ксьондз А.В. про витребування доказів задоволено, витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку форми ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по фізичній особі ОСОБА_1 , витребувати з Управління ДФС в Одеській області копії повідомлення про прийняття в якості працівника на роботу ОСОБА_1 за період з 03.08.2018 по теперішній час.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання, причина неявки суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов не визнає, підтримує відзив.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.05.2015 ОСОБА_1 прийнятий на роботу на Станцію Берегова Державного підприємства «Одеська залізниця» на посаду складача поїздів 3 (третього) розряду.

31.05.2018 ОСОБА_1 звільнений по переведенню до виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України.

01.06.2018 ОСОБА_1 прийнятий до виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за переведенням на посаду складача поїздів 5 (п`ятого) розряду станції Берегова.

03.07.2018 переведений на посаду складача поїздів 6 (шостого) розряду станції Берегова.

07.07.2018 було виявлено факт знаходження ОСОБА_1 на робочому місці у нетверезому стані та комісією у складі начальника ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» Кимана А.М., начальника станцій Берегова Сосновського С.В., комерційного агента станції Берегова ОСОБА_11 , голови профкому Корницької ОСОБА_12 .О. було складено акт про порушення б/н, яким засвідчено, що складач поїздів ст. Берегова ОСОБА_1 07.07.2018 о 22 г. 20 хв. знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння (а.с.72).

Даний факт позивачем був визнаний, претензій по даному факту він не мав, про що свідчить його підпис в акті. А також у пояснювальній від 07.07.2018 ОСОБА_1 визнає цей факт (а.с.15).

Наказом №145 від 07.07.2018, ОСОБА_1 з 22 г. 20 хв. 07.07.2018 р. було відсторонено від роботи в нічну зміну та направлено для огляду до Медичної санітарної частини ДП МТП «Южний» (а.с.73).

З даним наказом ОСОБА_1 ознайомився та відмовився від його підпису, про що був складений відповідний акт (а.с.74)

За результатом висновку №2773/132 щодо результатів алкотестування апаратом Dragег 0009, складеного Швидкою допомогою Медичною санітарною частиною ДП «Морський торговельний порт «Южний», проведеного о 23 г. 54 хв. 07.07.2018, у ОСОБА_1 було виявлено рівень алкоголю у крові 1,53%о (1 проба) - 1,41%о (друга проба о 23 г. 16 хв.), факт перебування у стані алкогольного сп`яніння позивачем в той час не заперечувався, про що свідчить його власноручний підпис в акті, та відсутність будь-яких його зауважень чи заперечень (а.с.14).

В своєму письмовому власноручно написаному поясненні від 09.07.2018 позивач не тільки не заперечував факт перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, але й визнав наявність алкоголю в організмі 07.07.2018 при медичному обстеженні (а.с.15).

09.07.2018 на станції Берегова було проведено оперативну нараду, на якій було розглянуто порушення трудової дисципліни, допущене 07.07.2018 складачем поїздів 6 розряду ст. Берегова ОСОБА_1 , та прийнято рішення звернутися до Дорпрофсожу з поданням щодо звільнення з займаної посади ОСОБА_1 . Результати наради оформлені Протоколом №ДН-5-23/20 оперативної наради при начальнику ДН-5 (а.с.21-25)

24.07.2018 головою профспілкової організації станції Берегова ОСОБА_13 С.Н. було одержано подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 від 23.07.2018 вих. № ДН-5-17/22 (а.с.75-76).

01.08.2018 від профспілкового комітету станції Берегова надійшов протокол №16 від 30.07.2018, яким на підставі клопотання колективу станції Берегова було відмовлено у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 . До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_1 (а.с.78-80).

До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_1 , яке було підписано лише 8 працівниками із числа 108 працюючих (а.с.80).

03.08.2018 позивача звільнено з роботи за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України, згідно з наказом Відповідача №1167/ос від 03.08.2018 (а.с.81 зв.)

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі 29.08.2018 (а.с.1), тобто в місячний термін з дня звільнення, тому строки звернення ним до суду не порушені.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Пунктом 7 ч.1 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

В силу частин 1, 2, 3, 5 статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У відповідності до п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 (із змінами), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Пунктом 25 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст.27 ЦПК), яким суд має дати відповідну оцінку.

Аналогічний висновок містить Постанова ВС №640/17224/15-ц від 23.01.2018.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено факт появи позивача на роботу в нічну зміну 07 липня 2018 року в нетверезому стані.

Відповідно до ч.6 ст.39 Закону України від 15.09.1999 №1045-ХІV«Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.07.2015 по справі № 6-703цс15 існує неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права - частини 1, 7 ст.43 КЗпП України у поєднанні з ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України виходила з такого.

Висновок про правильне застосування зазначених вище норм матеріального права викладено, зокрема, у постановах ВСУ від 24.09.2014 та 22.10.2014. Відповідно до цього висновку за змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Разом з тим, оскільки у зазначеному висновку не досліджувалося питання значення терміну «обґрунтованості» або «необґрунтованості» рішення профспілкового комітету, Судова палата у цивільних справах ВСУ вважає за необхідне зазначити наступне.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 КЗпП України і частини шостої ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням вище зазначеного висновку слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеними фактами».

Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником Фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Тобто мотивованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах чинного трудового законодавства.

Рішення профспілкового комітету не містить обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення позивача, правове обґрунтування незаконності звільнення позивача в ньому відсутнє, не прийнято до уваги висновок медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, норми «Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту», затвердженого Постановою КМУ від 26.01.1993 №55, не визначено, які засоби виховного характеру будуть застосовуватися до ОСОБА_1 , для недопущення у подальшому порушень трудової дисципліни, що свідчить про фактичну згоду колективу на розірвання трудового договору. Крім того профспілковим комітетом помилково прийнято до уваги клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_1 , яке було підписано лише 8 працівниками із числа 108 працюючих, як такий що не відображає думку всього колективу з цього питання.

Відповідач мав право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, тобто відповідачем були дотримані вимоги законодавства під час звільнення позивача з роботи.

Аналогічний висновок містить ВС від 20.06.2019 по справі №226/1664/18.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову представника ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкодинеобхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 265 ЦПК України, ст.40 КЗпП України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову представника ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця», місцезнаходження за адресою: 65039, м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 23, .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська