24 липня 2020 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд ускладі:
головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) заяву приватного акціонерного товариства «Закапарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Закарпатської області, про відшкодування шкоди, -
25 травня 2020 р. (згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду) судді-доповідачу було передано заяву про ухвалення додаткового рішення.
ПрАТ«Закапарпаттяобленерго» (надалі - Товариство) просило винести додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на свою користь сплачений судовий збір:
-2923,20 грн. за подання касаційної скарги (платіжне доручення від 15.12.2015 № 8507).Усього 5 602, 80 грн.
На обґрунтування указало, що справа розглядалась судами неодноразово, а після скасування судових рішень у касаційному порядку при новому розгляді справи рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.09.2016 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08.02.2017 р. указане рішення було скасоване, а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області через органи Державної казначейської служби України 32 849,80 грн. у відшкодування майнової шкоди, 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 6 865,99 грн. судових витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

Товариство констатує, що апеляційним судом Закарпатської області було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні до них позовних вимог.

Указане судове рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 27.02.2019 р.

Проте, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 р. не було вирішено питання про розподіл судових витрат у частині стягнення із ОСОБА_1 суми судового збору, яка була сплачена Товариством за подання апеляційної і касаційної скарги в цій справі.

Заява підлягає задоволенню із таких мотивів.

Статтею 270 ЦПК України передбачений порядок і підстави для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч.3,5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Розподіл судових витрат між сторонами врегульований ст.141 ЦПК України.

Так відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.п.1-3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляду, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п.37 постанови пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10 якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими статтею 88 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 р.) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як видно з матеріалів справи, за подачу апеляційної скарги на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2019 р. Товариством було сплачено судовий збір у розмірі 528,79 грн. (т.2 а.с.220) і у розмірі 2 150,81 грн. (т.2 а.с.246). За подачу касаційної скарги на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 р. і ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26.11.2015 р. Товариством було сплачено судовий збір у розмірі 2 923,20 грн. (т.3 а.с.40).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 р. рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 р. і ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26.11.2015 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.3 а.с.79-81).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

ОСОБА_1 оскаржив це рішення, і згодом рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 р. (т.3 а.с.186-191) рішення суду першої інстанції було скасоване, а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області через органи Державної казначейської служби України 32 849,80 грн. у відшкодування майнової шкоди, 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 6 865,99 грн. судових витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи судове рішення від 08 лютого 2017 р., суд апеляційної інстанції дотримався цих вимог і вирішив питання розподілу судових витрат, стягнувши їх із відповідача на користь позивача, оскільки саме вимоги позивача були задоволенні частково.

Однак, судом апеляційної інстанції було констатовано відсутність правових підстав для покладення на Товариство цивільно-правової відповідальності в спірних правовідносинах.

Відтак, у силу вимог ч.1 ст.88 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 р.) із позивача на користь Товариства належить стягнути сплачені останнім судові збори пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивачеві було повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог до Товариства, то відшкодуванню підлягають сплачені судові збори в повному обсязі.

Товариство понесло судові витрати, пов`язані з розглядом справи під час її перегляду в суді апеляційної і касаційної інстанції. Ці обставини підтверджені квитанціями про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 133,270 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву приватного акціонерного товариства «Закапарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Закапарпаттяобленерго» 5 602,80 (п`ять тисяч шістсот дві) грн. у відшкодування судового збору.

3.Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 24 липня 2020 р.

Судді: