Справа № 186/2029/19
Провадження номер № 2/0186/110/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.,

згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору завдатку дійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору завдатку дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.11.2018 року відповідач склала розписку ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 в тому, що вона зобов`язуються придбати у ОСОБА_1 вищевказану квартиру вартістю, еквівалентною 7000 доларів США, з яких 500 доларів США відповідач вже передала по вищевказаній розписці як завдаток.

Станом на 14.12.2019 року курс 100 доларів США по НБУ складає 23,563276 грн.

На теперішній час сторони домовились про всі основні умови договору купівлі-продажу вищевказаної квартири. Договір був забезпечений завдатком. Але відповідач ухилилась від нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу квартири, забезпеченого завдатком.

За проміжок часу з 21.11.2018 року по 24.11.2019 року сторони домовились відносно усіх істотних умов основного договору купівлі-продажу вищевказаної квартири (про предмет договору, цiну, строки тощо) та відбулося його повне виконання в частині передання завдатку з боку відповідача та отримання завдатку з боку позивача за відчуження нерухомості.

Просить суд визнати дійсним договір завдатку в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США із загальної вартості квартири за адресою АДРЕСА_1 власнику квартири ОСОБА_3 із загальної вартості квартири 7000 (сім тисяч) доларів США, оформлений відповідачкою ОСОБА_2 у вигляді розписки від 21 листопада 2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзивів в якому зазначила, що позивач виявився недобросовісним продавцем, оскільки отримуючи завдаток за квартиру в розмір 500 доларів США, відповідно до розписки 21.11.2018 року, свідомо ввів в оману ОСОБА_2 не повідомивши про наявність перешкод для укладення угоди, а саме про наявність боргу за житлово-комунальні послуги та відсутність договору про реконструкцію заборгованості з комунальним підприємством.

В зв`язку з тим, що в заключенні договору купівлі продажу учасником являється її малолітній онук ОСОБА_4 для угоди необхідна згода опікунської ради Першотравенського виконавчого комітету міської ради. Всі необхідні документи продавцем були надані до служби у справах дітей Першотравенського виконавчого комітету в тому числі і комунальна карта № 446 від 26.11.2018 року Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, де були вказані борги за надані послуги по квартирі за адресою АДРЕСА_1 станом на 01.11.2018 року: - за опалення - 10168,24 грн; - за водовідведення та водопостачання - 828,11 грн; - за вивіз ТПВ - 1,74 грн.

Також існує борг по комунальним послугам згідно довідки приватного підприємства «Комунальщик-3» станом на 01.04.2015 року - 2349,52 грн; станом на 01.12.2018 року - 5957,80грн.

В зв`язку з тим, що відповідачем борги за комунальні послуги не погашені опікунська рада не надає згоду для придбання квартири її онуку ОСОБА_4 , тому укладання угоди по купівлі продажу вищевказаної квартири стає неможливим, що підтверджується довідкою від 10.05.2019 року №203 виданою службою у справах дітей Першотравенського виконкому, яка підтверджує відмову ОСОБА_1 продавати квартиру малолітній дитині.

Про стан заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 01.06.2020 року ОСОБА_2 не відомо. Власник квартири ОСОБА_1 не повідомив її про усунення перешкод для укладення угоди купівлі-продажу за участю неповнолітнього онука ОСОБА_4 , а саме: наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, подання документів до опікунської ради для отримання дозволу на придбання квартири.

Тому посилання позивача ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу квартири, забезпеченого завдатком є безпідставними та незаконними, оскільки позивач своїми недобросовісними діями та замовчуванням наявних обставин (непогашена та не реструктиризована заборгованість за комунальні послуги) створив передумови, які не дають змоги укласти угоду купівлі продажу квартири з врахуванням основної умови угоди: придбання нею частки квартири на користь ОСОБА_4 . Дані обставини і зумовили звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 оскільки добровільно повернути кошти позивач відмовився.

Відповідач ОСОБА_2 просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні його позовної заяви про визнання дійсним договору завдатку.

Розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно відповідно до розписки складеної 21.11.2018 року ОСОБА_2 передала в якості завдатку за покупку квартири за адресою АДРЕСА_1 власнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 500 доларів США із загальної вартості квартири 7000 доларів США. Розписка складена в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З листа ОСОБА_1 надісланого на адресу ОСОБА_2 встановлено, що позивач запрошував ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу Баден А.Є. на 05 грудня 2019 року на 14:00 годин за адресою АДРЕСА_3 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 зобов`язалася придбати у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 за 7000 доларів США, з яких 500 доларів США вже передали.

Відповідно до свідоцтва №1321 від 05 грудня 2019 року виданого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Баден А.Є. посвідчено той факт, що дійсно ОСОБА_1 05 грудня 2019 року о 14:00 годині знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 .

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 13 цього Кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів, зокрема, договору купівлі-продажу.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 655 ЦК України).

Договір купівлі - продажу житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 657 ЦК). В разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Тобто, правовідносини при здійсненні оплатної передачі нерухомого майна його власником за грошові кошти іншій особі, а також відповідні наслідки цих правовідносин виникають лише після укладення в письмовій формі договору купівлі продажу та його нотаріального посвідчення.

Слід зазначити, що частина 2 статті 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, якщо не буде встановлено, що сплачена сума є завдатком.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Суд зазначає, що і поняття «завдаток», і його наслідки виникають лише в тому випадку, якщо між особами було укладено договір відповідно до вимог чинного законодавства, але він не виконується з вини якоїсь із сторін.

В даному випадку з урахуванням конкретних обставин справи внесення завдатку як способу виконання зобов`язання могло мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникнути на підставі договору купівлі-продажу квартири, який сторони домовилися укласти.

Однак у справі, судом встановлено, що гроші відповідачка передала до належного укладення договору купівлі продажу квартири з додержанням нотаріальної форми такого договору.

За таких обставин передана позивачкою відповідачу сума дійсно не є завдатком і вважається за законом авансом.

Оскільки завдаток виконує забезпечувальну функцію конкретного зобов`язання, яке вже виникло на підставі певного договору, то і договір завдатку за своєю формою повинен відповідати формі договору, на підставі якого виникло зобов`язання, забезпечене завдатком. В даному випадку це договір купівлі- продажу квартири, який згідно закону укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Не мають в цьому випадку правового значення також мотиви, через які не було укладено договір купівлі продажу квартири.

Зазначений правовий висновок сформований Верховним Судом України в Постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12, в постанові від 25 вересня 2013 року у справі №6-82цс13 та в подальшому неодноразово підтримувався Верховним Судом в постановах від 28.08.2019 року у справі №128/1885/14-ц та від 27.11.2019 року у справі №520/6286/16-ц.

Враховуючи вищевикладене в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору завдатку дійсним - відмовити.

Витрати пов`язані з розглядом справи - залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя С.М. Демиденко