Справа № 344/8380/20
Провадження № 2/344/2695/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

.

28 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняк Т.М.

секретаря Личковської М.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що об`єднана в одне провадження зі справою за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 . За життя ним було складено заповіт, яким він все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 . Так, 27 жовтня 2015 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 46/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з 46/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач до закінчення шестимісячного терміну звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич Л.Б., з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте, у видачі свідоцтва про права на спадщину на земельну ділянку було відмовлено та роз`яснено, що згідно Державного акту серії ЯД № 861017, виданого Івано-Франківською міською радою 17.08.2007 року на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий № :04:002:0149, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , без визначення розміру часток. Вказана земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а тому відповідно їм належало по 1/2 частині земельної ділянки. ОСОБА_4 , якому теж на праві спільної сумісної належала 1/2 частина вказаної земельної ділянки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а спадкоємцем майна померлого згідно заповіту є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому ОСОБА_2 являється відповідачем по даній справі. Таким чином позивач просить визнати право власності за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0149, загальна площа 0,0691 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 за ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. У зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає про те, що дійсно у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий № :04:002:0149, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Дана земельна ділянка належала їм на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 861017, виданого Івано-Франківською міською радою 17.08.2007 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті єдиною спадкоємицею є ОСОБА_2 . Спірна земельна ділянка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 . Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та роз`яснено, що згідно Державного акту серії ЯД № 861017 виданого Івано-Франківською міською радою 17.08.2007 року на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий № :04:002:0149, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , без визначення розміру часток, а оскільки частки співвласників у спільній сумісній власності на момент смерті ОСОБА_4 не були визначені в натурі то самостійно нотаріус не має права визначати розмір часток співвласників земельних ділянок у праві спільної сумісної власності, після смерті одного зі співвласників, договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності не може бути укладений. Тому нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення частки померлого у праві спільної власності та визнання права власності на спадкове майно. У зустрічному позові зазначено про те, що ОСОБА_2 згідна з визначенням розміру часток у праві спільної власності на земельну ділянку, а саме, що померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належало по 1/2 частині земельної ділянки. ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0149, загальна площа 0,0691 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 . Також ОСОБА_2 не заперечила проти задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила у підготовчому судовому засіданні винести рішення, яким задовольнити її позов та зустрічний позов, а також зазначила про проведення розгляду справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила у підготовчому судовому засіданні винести рішення, не заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , також підтримала вимоги свого зустрічного позову, розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0149, площею 0, 0691 гектарів, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту від 17.08.2007 серії ЯД 861017 знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 11-12).

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 861017 від 17.08.2007 року слідує, що земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий № :04:002:0149 надано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, і вказана земельна ділянка перебуває у спільній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , без визначення розміру часток (а.с. 9).

Відповідно до копії заповіту від 30.05.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , всю належну частку домоволодіння АДРЕСА_1 та всю земельну ділянку, яка розташована за цією ж адресою заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 14).

Згідно копії заповіту від 15.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №834 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , належне йому майно (в тому числі, належну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 ), та належну йому земельну ділянку, її частку чи права на неї заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 36).

Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2015 року, розглянувши документи ОСОБА_1 для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2012 року за №1023, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 було відмовлено, оскільки частка спадкодавця у спільному майні земельній ділянці, не визначена (а.с. 15).

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №1616 від 27.10.2015 року встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дузінкевич Л.Б. 30.05.2012 року за реєстром № 1023, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1927 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 16).

Із копії листа приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу за вих.№30/02-14 від 19 червня 2020 року слідує, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 не може бути видано спадкоємцю ОСОБА_2 , оскільки частка спадкодавця ОСОБА_4 у спільній сумісній власності не визначена (а.с. 39).

З довідки про склад спадкоємців № 16/01-16 від 20.05.2020 року слідує, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа №18/2015, заведена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дузінкевич Л.Б., є його онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.20).

Відповідно до копії витягу із технічної документації за № 824 від 05.05.2020 року про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2020 рік у м.Івано-Франківську ГУ Держгеокадастру у Івано-Франківській області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,0691 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 становить 684 586,28 грн. (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0691 га., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0691 га., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Суд бере до уваги ту обставину, що сторони погодили між собою такі частки вищезазначеної земельної ділянки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 89 ЗК України, ст.ст. 319, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1276, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати право власності за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0149, загальна площа 0,0691 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН: НОМЕР_1 .

Визнати право власності за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0149, загальна площа 0,0691 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Антоняк

Повний текст рішення складено та підписано 29.07.2020 року.