КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/5317/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Гуля В.В., Нежури В.А., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» та ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названим позовом, де просила стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» суму страхового відшкодування 14 421,21 грн., а з ОСОБА_1 - вартість проведення відновлювального ремонту в розмірі 69 151,42 грн. та 10 000,00 грн. в якості моральної шкоди та вирішити питання про судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 липня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння легковим автотранспортним засобом марки «Fiat», держномер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Велика Кільцева дорога - Гостомельське шосе порушив п.п. 2.3 «б», 8.7 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автотранспортним засобом HYUNDAI H1, держномер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

В результаті цього зіткнення автотранспортному засобу HYUNDAI H1, держномер НОМЕР_2 , було завдано механічні пошкодження.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 10.10.2017 року, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в нетверезому стані Деснянським районним судом міста Києва було винесено 29.11.2017 р. про закриття справи, в зв`язку з закінченням строків для накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до звіту №1083/09/17Н про оцінку вартості ( розміру ) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного 03.10.2017 р. суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автотранспортного засобу HYUNDAI H1, держномер НОМЕР_2 складає 121 588,89 грн., а вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, складає 52 437,47 грн.

На момент ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_1 , як власника автотранспортного засобу «Fiat», держномер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ СК «ЮНІВЕС» відповідно до полісу №АК/3471658 від 09.04.2017 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн.

14 лютого 2018р. ПрАТ «СК «Юнівес» було виплачено ОСОБА_2 страхове відшкодував в розмірі 38 016,26 грн.

На даний час автотранспортний засіб HYUNDAI НІ, держномер НОМЕР_2 , що належить позивачеві на праві приватної власності, не відновлений в зв`язку з відсутністю грошових коштів в розмірі 83 571,63 грн. на його відновлення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 14 421,21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду в розмірі 69 151,42 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що покриття страховою сумою, передбаченою полісом № АК/3471658 розміру матеріальної шкоди в сумі 52435,47 грн., є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення з ПрАТ СК «ЮНІВЕС», на користь позивача 14 421,21 грн., в рахунок відшкодування різниці між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ).

Ґрунтуються на законі вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 69151 гривень 42 копійок ( 121588,89 - 52437,47 = 69151,42 ).

Аргументи відповідача щодо незгоди з визначеним розміром вартості відновлювального ремонту суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідачем-1 в обґрунтування своїх аргументів не заявлялось клопотання про призначення експертизи, та ( або ) не надано суду жодного доказу стосовно іншої вартості відновлюваного ремонту пошкодженого в результаті ДТП застрахованого автомобіля, а тому суд приймає до уваги розмір збитків, підтверджений належними доказами з боку позивача.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», при цьому, просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес».

В свою чергу, ОСОБА_1 просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року по справі №758/12208/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с. 5 ).

Відповідно до зазначеної постанови відповідач 09 липня 2017 року, керуючи автомобілем «Фіат», держномер НОМЕР_1 , внаслідок порушення п. 2.3 ( б ), Правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( там же ).

Власником вищезазначеного автомобіля Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 20 ).

Згідно полісу №АК/3471658 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.04.2017 року, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «ЮНІВЕС», із строком дії з 10.04.2017 року до 09.04.2018 року, страхова сума ( ліміт відповідальності ) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 грн., за шкоду, завдану майну, - 100 000 грн., франшиза - нуль ( а.с. 6 )

Відповідно до звіту №1083/09/17Н про оцінку вартості ( розміру ) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 03.10.2017 року, об`єкт оцінки - колісний транспортний засіб ( КТЗ ) «HYUNDAI Н1», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійсненого ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_2 , ринкова вартість КТЗ розрахована на дату оцінки - 180 272,27 грн., вартість відновлювального ремонту - 121 588,89 грн., а вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, 52 435,47 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 38 016,26 грн. ( а.с. 8 ).

Таким чином, враховуючи викладене та те, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу, відповідно звіту №1083/09/17Н про оцінку вартості ( розміру ) майнової шкоди від 03 жовтня 2017 року, було завдана матеріального збитку у розмірі 52 435,47 грн., частина з якої ( 38 016,26 грн.) вже виплачена страховою компанією, позивач має право на стягнення завданих збитків в розмірі 14 419,21 ( 52 435,47 - 38 016,26) грн. з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» за правочином обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.04.2017 року.

При цьому, допущена судом першої інстанції арифметична помилка у визначенні суми зазначеної суми страхового відшкодування, на переконання апеляційного суду, не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки місцевий суд вправі її виправити відповідно до положень ст. 269 ЦПК України.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо невідповідності звіту про оцінку колісного транспортного засобу №1083/09/17Н від 03.10.2017 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , оскільки даний звіт наявний у матеріалах справи у повному обсязі на 32 аркушах та містить протокол огляду транспортного засобу, ремонтну калькуляцію, фото пошкодженого автомобіля.

Будь - яких доказів на спростування зазначених у звіті обставин та проведених досліджень вказаним заявником не надано.

Не надано також доказів на підтвердження того, що цей звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Такі посилання є виключно його припущеннями, які не можуть слугувати підставою для визнання наданого позивачем звіту неналежним доказом.

Жодних доказів на спростування відомостей, зазначених у наданому позивачем звіті, скаржником не додано і до апеляційної скарги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольнивши позовні вимоги в частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», навів достатні мотиви з яких прийняв до уваги доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позову в цій частині.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даним Законом також передбачено порядок та умови виплати страхового відшкодування страховою компанією, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність особи, для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені в ст. 22 Закону, а саме в п. 22.1. зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик відповідача за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

За приписами п. 32.7 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу страховик не відшкодовує.

Колегія суддів, аналізуючи вищевказані норми права, вважає, що оскільки визначений в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між відповідачем та ПрАТ «СК «Юнівес», ліміт за шкоду майну визначений в 100 000 грн., а розмір матеріальних збитків, з урахуванням зносу відповідно до № 1083/09/17Н, не перевищує цей ліміт, відсутні підстави для покладення цивільної відповідальності за спричинені позивачу збитки унаслідок ДТП на ОСОБА_1 .

У зв`язку з зазначеним колегія суддів вважає обґрунтованим аргумент апеляційної скарги ОСОБА_1 з цього приводу.

При цьому колегія суддів ураховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року в справі №755/18006/15-ц про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ).

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, помилково ухвалив рішення в частині вимог до ОСОБА_1 , з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 374, 376 ЦПК України

А тому, доводи апелянта ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування матеріального та порушення норм процесуального права при його ухваленні, встановлених судом другої інстанції, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відтак, враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині вимог до ОСОБА_1 з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в межах заявлених вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України та названих норм права.

При цьому, інші обставини, зазначені апелянтом ПрАТ «СК «Юнівес», зокрема, про те, що судом першої інстанції не було враховано звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , на думку апеляційного суду та у силу викладеного не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог щодо ухвалення судового рішення про відмову в задоволенні позову в частині вимог щодо Приватного акціонерного товариства «СК «Юнівес», оскільки той ( звіт ) повністю спростовується висновком про заподіяну шкоду згідно звіту №1083/09/17Н про оцінку вартості ( розміру ) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, здійсненого ФОП ОСОБА_3 , який суд відносить до числа належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів відповідно до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, з огляду, в т.ч. і на позицію товариства з приводу погодження суми визначеного ПДВ.

Суд другої інстанції, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, не перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в частині залишення позовних вимог про стягнення моральної шкоди без задоволення, оскільки апеляційних вимог з цього приводу не заявлено і не встановлено порушень процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування матеріального права

Також, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 403,58 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в частині стягнення з ОСОБА_1 шкоди в розмірі 69 151,42 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про залишення позовних вимог до зазначеного відповідача без задоволення.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 403,58 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

В.А. Нежура