Справа № 744/545/20
Провадження по справі № 2/744/331/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Смаги С. В.,

при секретарі судового засідання Фільчаговій Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Голика Євгена Валерійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 , законний представник позивача: ОСОБА_2 , до Семенівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович в інтересах позивача ОСОБА_1 , законний представник позивача: ОСОБА_2 , пред`явив до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому представник позивача просив: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1999 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що позивач є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 липня 2010 року та витягом про державну реєстрацію прав № 36820559 від 19 грудня 2012 року, виданим комунальним підприємством «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації». Вказану частку будинку позивач отримала у спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_4 , яка в свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого батька (діда позивача) - ОСОБА_5 . Власником іншої половини (1/2 частки) вказаного житлового будинку є рідна сестра діда позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останньої спадщину прийняв її син - ОСОБА_6 (двоюрідний дядько позивача), але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 позивач, як єдиний спадкоємець, звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку будинку по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 . Проте державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса 26 лютого 2020 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова мотивована тим, що в свідоцтві про право на спадщину від 21 липня 1990 року вказано, що спадкоємцем в 1/2 частці є ОСОБА_3 , а спадкове майно складається з 1/2 частки житлового будинку, таким чином, на думку нотаріуса, до ОСОБА_3 перейшла у спадок за вказаним свідоцтвом про право на спадщину 1/4 частка, а не 1/2. І тому зареєструвати за ОСОБА_3 1/2 частку за вказаним свідоцтвом КП «Новгород-Сіверське МБТІ» не мало права. Таким чином на підставі наданих документів не можливо достеменно встановити, яка саме частка будинку належить померлій ОСОБА_3 .

Представник позивача вважає, що позивач має право на 1/2 частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить померлій ОСОБА_3 , за слідуючих підстав.

Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року спадкоємцем померлої ОСОБА_7 в 1/2 частці є її дочка ОСОБА_3 . Спадкове майно складається з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку. На іншу половину вказаного спадкового будинку видане свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 . На зворотньому боці вказаного свідоцтва про право на спадщину проставлений штамп КП «Новгород-Сіверське МБТІ» про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 1/2 частки (половину) житлового будинку 15 жовтня 1990 року за реєстровим номером 1429.

Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2010 року позивач є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 . Спадщина складається з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку, належного на праві власності ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Єрмоленко Р.І. , державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори 21 липня 1990 року за реєстровим № 785 та зареєстрованого Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації 08 серпня 1990 року за реєстровим № 1429, що записано в реєстрову книгу № 13.

Таким чином, аналізуючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 липня 2010 року вбачається, що 21 липня 1990 року державним нотаріусом Єрмоленко Р.І. були видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/2 частці на кожного після смерті їх матері. Обидва свідоцтва (і ОСОБА_3 , і ОСОБА_5 ) були зареєстровані в КП «Новгород-Сіверське МБТІ» з зазначенням права власності 1/2 частка щодо кожного. Проте, державний нотаріус Семенівської державної нотаріальної контори Єрмоленко Р.І., у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року, виданому ОСОБА_3 , допустила неоднозначне формулювання: «...является в 1/2 (одной второй) доле ее дочь ОСОБА_3 , проживающая в АДРЕСА_2 . Наследственное имущество , на которое в указанной доле выдано настоящее свидетельство, состоит из 1/2 (одной второй) доли жилого дома...». Через таке вищезазначене формулювання державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори не може оформити спадщину на позивача після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , оскільки достеменно не зрозуміло, яку ж частку остання успадкувала - 1/2 чи 1/4, хоча фактично ОСОБА_3 успадкувала 1/2 частку будинку (пополам зі своїм братом ОСОБА_5 ).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке відповідно до ст. 1217 ЦК України може здійснюватися за заповітом або за законом. Позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості через неточності в документах нотаріальним шляхом оформити право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Ухвалою судді від 02 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 23 червня 2020 року.

Неповнолітній позивач ОСОБА_1 та її законний представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися.

У судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю.

Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, у судове засідання свого представника не направила, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки представника суд не повідомила, письмове пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю з наступних підстав.

У справі встановлено, що неповнолітній позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 липня 2010 року та витягом про державну реєстрацію прав № 36820559 від 19 грудня 2012 року, виданим комунальним підприємством «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації». Вказану частку будинку позивач отримала у спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_4 , яка в свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого батька (діда позивача) - ОСОБА_5 . Власником іншої половини (1/2 частки) вказаного житлового будинку є рідна сестра діда позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останньої спадщину прийняв її син - ОСОБА_6 (двоюрідний дядько позивача), але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 позивач, як єдиний спадкоємець, звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку будинку по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 . Проте державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса 26 лютого 2020 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова мотивована тим, що в свідоцтві про право на спадщину від 21 липня 1990 року вказано, що спадкоємцем в 1/2 частці є ОСОБА_3 , а спадкове майно складається з 1/2 частки житлового будинку, таким чином, на думку нотаріуса, до ОСОБА_3 перейшла у спадок за вказаним свідоцтвом про право на спадщину 1/4 частка, а не 1/2. І тому зареєструвати за ОСОБА_3 1/2 частку за вказаним свідоцтвом КП «Новгород-Сіверське МБТІ» не мало права. Таким чином на підставі наданих документів не можливо достеменно встановити, яка саме частка будинку належить померлій ОСОБА_3 .

Позивач має право на 1/2 частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить померлій ОСОБА_3 , за наступних підстав.

Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року спадкоємцем померлої ОСОБА_7 в 1/2 частці є її дочка ОСОБА_3 . Спадкове майно складається з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку. На іншу половину вказаного спадкового будинку видане свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 . На зворотньому боці вказаного свідоцтва про право на спадщину проставлений штамп КП «Новгород-Сіверське МБТІ» про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 1/2 частки (половину) житлового будинку 15 жовтня 1990 року за реєстровим номером 1429.

Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2010 року позивач є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 . Спадщина складається з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку, належного на праві власності ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Єрмоленко Р.І. , державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори 21 липня 1990 року за реєстровим № 785 та зареєстрованого Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.08.1990 року за реєстровим № 1429, що записано в реєстрову книгу № 13.

Таким чином, аналізуючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 липня 2010 року вбачається, що 21 липня 1990 року державним нотаріусом Єрмоленко Р.І. були видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/2 частці на кожного після смерті їх матері. Обидва свідоцтва (і ОСОБА_3 , і ОСОБА_5 ) були зареєстровані в КП «Новгород-Сіверське МБТІ» з зазначенням права власності 1/2 частка щодо кожного.

Проте, державний нотаріус Семенівської державної нотаріальної контори Єрмоленко Р.І., у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1990 року, виданому ОСОБА_3 , допустила неоднозначне формулювання: «...является в 1/2 (одной второй) доле ее дочь ОСОБА_3 , проживающая в АДРЕСА_2 . Наследственное имущество , на которое в указанной доле выдано настоящее свидетельство, состоит из 1/2 (одной второй) доли жилого дома...». Через таке вищезазначене формулювання державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори не може оформити спадщину на позивача після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , оскільки достеменно не зрозуміло, яку ж частку остання успадкувала - 1/2 чи 1/4, хоча фактично ОСОБА_3 успадкувала 1/2 частку будинку (пополам зі своїм братом ОСОБА_5 ).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке відповідно до ст. 1217 ЦК України може здійснюватися за заповітом або за законом. Позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості через неточності в документах нотаріальним шляхом оформити право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позов відповідачем визнається повністю, а тому немає ніяких перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, .. ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов представника позивача - адвоката Голика Євгена Валерійовича, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в інтересах позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , законний представник позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 , до Семенівської міської ради Чернігівської області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Червона Площа, будинок 6, місто Семенівка Чернігівської області, 15400, про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Б. Хмельницького, будинок 98, місто Одеса, 65005; юридична адреса: вулиця Середньофонтанська, будинок 19-Б, місто Одеса, 65039), - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_5 , право приватної власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 1999 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. В. Смага