Ухвала

09 липня 2020 року

м. Київ

справа № 240/666/19

провадження № 61-17921 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - приватне акціонерне товариство «Екопрод»;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 30 липня 2019 року у складі судді Шинкаренко А. І. та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року у складі судді Космачевської Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Екопрод» (далі - ПрАТ «Екопрод») про визнання договору оренди землі недійсним, в якому просила суд: визнати недійсним договір оренди землі від 17 березня 2008 року, укладений між нею та ПрАТ «Екопрод», на земельну ділянку з кадастровими номерами № :01:001:0101 та № :01:001:0123, загальною площею 12,28 га, що розташована на території Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області та зареєстрована у відділі Держкомзему в Олександрівському районі за № 00690 від 03 квітня 2012 року; визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 09 квітня 2012 року, укладену 05 грудня 2017 року між нею та ПрАТ «Екопрод», на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0101, площею 6,22 га, що розташована на території Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області; визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 09 квітня 2012 року, укладену 05 грудня 2017 року між нею та ПрАТ «Екопрод», на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0123, площею 6,06 га, яка розташована на території Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 30 липня 2019 року позов ОСОБА_1 визнано неподаним і повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява підписана представником позивача за довіреністю - ОСОБА_2 , проте, матеріали заяви не містять належним чином завірених документів на підтвердження права на зайняття ним адвокатською діяльністю (посвідчення адвоката, свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю), а також ордеру на ведення справи в суді. Тобто, відсутні докази наявності у ОСОБА_2 права на представництво прав у суді, яке з 01 січня 2019 року здійснюється виключно адвокатами. Також представником позивача до заяви не додано висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування, а тому посилання ОСОБА_2 на те, що його мати - ОСОБА_1 , є обмежено дієздатною особою не підтверджені належними та допустимими доказами.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав апеляційну скаргу до апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 30 липня 2019 року повернуто заявникові.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не відносив справу до категорії малозначних як справу незначної складності на підставі пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Суд зазначив, що наведене спростовує доводи апеляційної скарги про малозначність цієї справи та можливість, у зв`язку з цим, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції представником позивача, який не є адвокатом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу 240/666/19 з Олександрівського районного суду Донецької області.

У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

2. Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

При дослідженні матеріалів касаційного провадження встановлено, що касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Тлумачення підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини до визначення початку «вирішення спору», свідчить, що цей підпункт повинен застосовуватися як до тих проваджень, в яких постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, так і до тих, в яких постановлено ухвалу про повернення позовної заяви

Таким чином, з 01 січня 2017 року представництво у Верховному Суді та судах касаційної інстанції у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.

По своїй суті підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

З матеріалів справи, яка надійшла на адресу Верховного Суду випливає, що з позовом у цій справі ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , пред`явив у липні 2019 року (а. с. 3).

Позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 30 липня 2019 року.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав апеляційну скаргу до апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 30 липня 2019 року повернуто заявникові.

На підтвердження повноважень ОСОБА_2 до матеріалів касаційної скарги додано копію довіреності від 10 січня 2018 року. Проте касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять будь-яких відомостей щодо наявності у ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_1 , статусу адвоката.

Приписами частини другої статті 60 ЦПК України визначено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Категорія даного спору до наведених виключень не відноситься.

У пункті 2 частини першої статті 396 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу (частина друга статті 396 ЦПК України).

За таких обставин касаційне провадження у справі слід закрити.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересахОСОБА_1 , на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 30 липня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Екопрод» про визнання договору оренди землі недійсним закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара