13 липня 2020 року с.м.т.Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.
номер справи №637/314/20 (2/637/128/20)
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників
участь у справі приймав: представник позивача ОСОБА_1
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Агросервіс» про розірвання договорів оренди та стягнення орендної плати,-
Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
30 березня 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Агросервіс» ( далі по тексту «ТОВ «Меркурій-Агросервіс») про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати.
Була проведена реєстрація вказаних договорів, але на руки орендодавцю належні екземпляри договорів орендар не надав та про дату їх реєстрацію позивача не повідомив. 28 січня 2020 року, після отримання Державного реєстру прав на нерухоме майно позивач дізналася про їх реєстрацію. На руки позивачу надали копії договорів, які нею взагалі не підписані.
Представник позивача зазначив, що орендар впродовж двох років не виконує умови договорів в частині сплати орендної плати, що порушує п.9 Договорів в якому зазначено орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (розмір орендної плати: грошової у гривнях) 9990.39 гривень на рік оренди.
Враховуючи , що з 2018 року по 2020 рік орендна плата не сплачувалась, чим порушаються права позивача як власника, просить договори оренди укладені між ОСОБА_2 та відповідачем, 10 червня 2017 року, номер запису про інше речове право 22464362 та інше речове право 22464754 - розірвати, та стягнути з відповідача не отриману орендну плату, за 2019 рік та 2020 рік, відповідно до п.9 вказаних договорів.
Представник відповідача: ТОВ «Меркурій-Агросервіс», в судові засідання не з`являвся, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем юридичної реєстрації про, що свідчать судові розписки. Причини неявки суду не повідомив. Відзиви проти позову не надав. Проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні заперечень від відповідача не надходило.
Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128 надсилається фізичним особам, які не мають статуса підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Представник позивача в судовому засіданні просив уточнені позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.274 Цивільно-процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді 08 квітня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 30 березня 2020 року позовну заяву передано судді Стеганцову С.М.
31 березня 2020 року ухвалою суду позовна заява залишена без руху, враховуючи невідповідність позовної заяві положенням ст. 175 Цивільно-процесуального кодексу України, після усунення недоліків позовної заяви по справі 08 квітня 2020 року постановлена ухвала про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Рішенням Вищої Ради правосуддя №999/0/15-20 від 17 квітня 2020 року, наказом Шевченківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2020 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді Шевченківського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно повторного автоматизованого розподілу цивільна справа 22 квітня 2020 року передана на розгляд судді Тордія Е.Н.

24 квітня 2020 року ухвалою суду дана справа прийнята до свого провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням та викликом сторін на 12 травня 2020 року на 09.45 годину.

5 червня 2020 року позивачем подана уточнення позовна заява про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача: ТОВ «Меркурій-Агросервіс», в судові засідання не з`являвся, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем юридичної реєстрації про, що свідчать судові розписки. Поважної причини неявки суду не повідомив. Відзиви проти позову не надав. Проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні заперечень від відповідача не надходило.

Представник позивача, який діє на підставі довговору просив уточнені позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі шляхом винесення заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю (серія Р2 №748699 від8 квітня 2003 року) зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №199 ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 6.5510 га, з кадастровим номером :02:001:0070 та свідоцтва про право на спадщину за законом належить земельна ділянка площею 6.5510 га, з кадастровим номером :02:001:0071, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

10 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Меркурій-Агросервіс» укладено договори оренди землі за умовами яких ОСОБА_2 надала, а ТОВ «Меркурій-Агросервіс» прийняло в строкове платне користування земельні ділянки площею 6.5510 га кожна, з кадастровим номером :02:001:0070, та кадастровий номер :02:001:0071, строком на 7 років.

Договори оренди землі були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0070 номер запису про інше речове право: 22464362 та земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0071 номер запису про інше речове право: 22464754.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно- процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно -правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» вказаного закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Об`єкт за договором оренди землі відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про оренду землі» вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі», розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та за умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Так, пунктом 10,11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата має вноситися щороку до 20 числа за звітним роком з урахуванням індексу інфляції.

Оскільки в договорі встановлений строк (термін), то за умовами договору орендар зобов`язався виплачувати власнику земельної ділянки у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою до 20 числа за звітним роком місяця .

Згідно з ч.1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У даному випадку такою подією є виплата орендної плати саме до 20 числа за звітним роком місяця.

Таким чином, у даному випадку невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати в розумінні п. «д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України.

Пунктом 36 договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: 1) взаємною згодою сторін; 2) рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (несплата орендної плати).

Так, розділом «Орендна плата» договору оренди землі на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою.

З листів про сплату орендної плати позивач зверталася у 2019-2020 роках, але відповіді та коштів ,так і не отримала до теперішнього часу , що вбачається з копії листів від 30 січня 2020 року (а.с.29).

У відповідності до п. 9 договору оренди землі на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0070, від 10 червня 2017 року орендна плата складає 5 відсотків від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (розмір орендної плати: грошової у гривнях) 9990.39 гривень.

Відповідно за рік оренди підприємство повинно було сплатити : 9990.39 грн. отже за несплату орендної плати з 2019 по 2020 рік заборгованість складає 19980.78 гривень за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0070, та 19980.78 грн. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0071.

Представник позивача зазначив, що з кінця 2018 року орендар взагалі не використовує земельні ділянки, що підтверджується актом встановлення меж земельних часток (паїв) та межових знаків від 27 травня 2020 року, зверненням до управління агропромислового розвитку Шевченківської райдержадміністрації Харківської області та наданою відповіддю даної установи від 25 жовтня 2019 року №02-19/512, а також Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 12 листопада 2019 року №КО-1144/0/5, 1-1600/0/21-19 та рекомендовано позивачу для вирішення даного питання тобто розірвання договорів оренди землі звернутися до суду ( а.с. 7, 8, 61, 62).

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Приписами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 31 зазначеного вище Закону встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Абзацом 3 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору.

П. 2.20. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17 травня 2011 року № 6 зазначено, що під час вирішенні спорів про розірвання договору і оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно п. 2.23. Пленуму ВГСУ № 6 від 17 травня 2011 року , який був прийнятий до уваги місцевим господарським судом під час прийняття рішення по справі, суди, розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, мають мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв

ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 147 п. 1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 96 Земельного кодексу України, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею.

Відповідно до висновків Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі №6-824цс16, обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням.

Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з п.п. 34, 35, 36, 37 вищевказаного договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Розірвання договору оренди землі в однострунному порядку не допускається.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України, частини другої статті 651 Цивільного кодексу України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)».

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не сплачував орендну плату позивачам у період з 2019 по 2020 рік. Оскільки відповідач систематично не виконує своїх обов`язків щодо своєчасної сплати орендної плати, що істотно порушує права власника земельних ділянок, яким є позивач, а звернення позивача до відповідача з пропозицією про виконання зобов`язання за договорами оренди землі залишені останнім без відповіді, то за таких обставин порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку в спосіб, який просить позивач.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 пункту 1 статті 141 Цивільно- процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Судові витрати сплачені ОСОБА_2 в розмірі 1786.60 грн., підтверджено документально, підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 268, 280-282 Цивільно процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 526, 651, 1218 Цивільного Кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст.ст.1, 2, 13, 21, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.96, 141, 143, 206 Земельного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7, від17 травня 2011 року №6 «Про судову практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» та «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин», суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Агросервіс» про розірвання договорів оренди та стягнення орендної плати задовольнити.

Розірвати договір оренди землі між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Агросервіс, на земельну ділянку площею 6.5510 га, кадастровий номер :02:001:0070 від 10 червня 2017 року, номер запису про інше речове право 22464362.

Розірвати договір оренди землі між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Агросервіс, на земельну ділянку площею 6.5510 га, кадастровий номер :02:001:0071 від 10 червня 2017 року, номер запису про інше речове право 22464754.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Агросервіс» () зареєстроване місце знаходження: 63609 с.Гроза Шевченківського району Харківської області вул.Молодіжна, 8 орендну плату за договором оренди від 10 червня 2017 року за земельну ділянку кадастровий номер: :02:001:0070 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , пенсіонерка, інд.код НОМЕР_1 , в сумі 19980.78 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Агросервіс» () зареєстроване місце знаходження: 63609 с.Гроза Шевченківського району Харківської області вул.Молодіжна, 8 орендну плату за договором оренди від 10 червня 2017 року за земельну ділянку кадастровий номер: :02:001:0071 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , пенсіонерка, інд.код НОМЕР_1 , в сумі 19980.78 грн.

Стягнути з ТОВ «Меркурій-Агросервіс» () судовий збір на користь ОСОБА_2 в сумі 1786.60 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ