Справа № 367/438/17
Провадження № 2-о/367/36/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересована особа: Ірпінська міська рада Київської області про визнання спадщини відумерлою

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду із заявою звернулосьПублічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», заінтересована особа: Ірпінська міська рада Київської області про визнання спадщини відумерлою. В позовній заяві зазначає, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 12.08.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 43000.00 дол. США, а позичальник зобов`язався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток 1), але в будь-якому випадку не пізніше 13.08.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору). В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору укладено договір іпотеки №91918 від 12.08.2008 року, відповідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 247000.00 АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.08.2008 року. Всупереч вимогам кредитного договору ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, в наслідок чого виникла заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 24.01.2012 року. Після смерті ОСОБА_1 залишилося нерухоме майно - квартира АДРЕСА_3 , та належала ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.08.2008 року. Дізнавшись про смерть ОСОБА_1 , банк направив до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців. AT «УкрСиббанк» звернувся із позовом до Ірпінського міського суду Київської області про стягнення заборгованості у розмірі 36271.92 дол. США, що існувала станом на 27.08.2015 року, зі спадкоємців померлої. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.08.2016 року по справі №367/6487/15-ц встановлено, що ніхто із спадкоємців померлої ОСОБА_1 з заявами про прийняття спадщини до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори не звертався, відповідно свідоцтво про прийняття спадщини нотаріальною конторою не видавалося, спадщина після смерті ОСОБА_1 у власність територіальної громада м. Ірпеня не переходила. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №77954164 від 11.01.2017 року квартира АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 , яка померла, та інших власників не зареєстровано. Станом на 13.01.2017 року заборгованість за кредитним договором №0 від 12.08.2008 року не погашена та становить 36271.92 дол. США, з яких:

35977.84 дол. США - заборгованість по кредиту, 294.08 дол. США - заборгованість по процентам, нарахованим з 01.01.2012 року по 21.01.2012 року. Враховуючи, що з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк та вона залишається не прийнятою у встановленому законом порядку, є підстави для визнання її відумерлою та передачі у власність територіальної громади міста Ірпеня за місцем знаходження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 . Просив визнати спадщину на квартиру АДРЕСА_3 , яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та належала останній - відумерлою, передати у власність територіальної громади міста Ірпеня Київської області квартиру АДРЕСА_3 , що належала померлій ОСОБА_1 .

В судове засідання представник заявника не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності

Також, представником заінтересованої особи до суду надані пояснення по справі, у яких зазначено, що з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Заява про визнання спадщини відумерлою подана ПАТ «УкрСиббанк» у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 1277 ЦК України. На підтвердження свого правового статусу кредитора заявником додано до Заяви копію Договору про надання споживчого кредиту та розрахунки сум заборгованості за ним. Так відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ст. 1277 ЦК України територіальна громада, яка стала власником відумерлою майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу, За своєю правовою природою зазначений договір з розрахунками не відповідають вимогам належності та допустимості доказів, які закріплені в ст. ст. 57-59 Цивільно-процесуального кодексу України, а також ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, заявником не надано належних доказів, які б свідчили про здійснення бухгалтерської операції щодо видачі готівкових коштів. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року зазначено, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України). Зазначена позиція чітко відображена в рішенні Вищого господарського суду України від 28 вересня 2011 року по справі 10/52 від 28.09.2011 року (щодо переліку документів первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують здійснення господарської операції). Де чітко зазначено, що: «Колегія суддів, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

В подальшому представником заінтересованої особи подано додаткові пояснення по справі у яких зазначено, що при подачі заяви про визнання спадщини відумерлою до суду ПАТ «УкрСиббанк» керувався п. 3 ч. 1 ст. 1277 ЦК України. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 1277 ЦК України, територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Статтею 1231 ЦК України визначено чіткий перелік обов`язків спадкоємця - спадкування обов`язку відшкодувати майнову шкоду (збитки) та моральну шкоду, яка була завдана спадкодавцем. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналіз вище наведених норм ЦК України означає, що майно, що переходить у власність територіальної громади у порядку відумерлості, обтяжується лише зобов`язаннями спадкодавця щодо відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, а також щодо сплати неустойки (ст. 1231). Тому громада що отримує майно у власність територіальної громади у порядку відумерлості не є зобов`язаною по боргах спадкодавця в розумінні статей 1281, 1282 ЦК України. Крім того, як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Укрсиббанк» заявляє вимоги згідно договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12.08.2008 року про стягнення боргу у зв`язку з невиконанням зобов`язання. Звертає також увагу на те, що додана до заяви довідка- розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 12.08.2008 року не може бути врахована як належний доказ підтвердження актуальної суми заборгованості померлої, оскільки містить вимогу про стягнення коштів за межами строку позовної давності. Згідно свідоцтва про смерть, доданого до заяви, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки-розрахунку заборгованості залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом почався з 12.03.2012 року. До суду із Заявою ПАТ «Укрсиббанк» звернувся 18.01.2017 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів окремо (Постанова Верховного суду України від Об квітня 2016 року по справі № 6-2420цс15). Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 цього Кодексу). На підставі вищезазначеного, вказує, що заявник взагалі втратив право вимоги на повернення платежів за період з 12.03.2012 року по 18.01.2014 року. Крім того, звертає увагу, що до заяви про визнання спадщини відумерлою заявник додає роздруківку рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.08.2016 року у справі № 367/6487/15-ц за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Даним рішенням встановлено, що заявник, дізнавшись про смерть ОСОБА_1 , направив на адресу Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців ОСОБА_1 , але отримав відповідь про пропущення строку подання кредиторських вимог до спадкоємців померлої. Отже, оскільки територіальна громада у порядку відумерлості не є зобов`язаною по боргах спадкодавця в розумінні статей 1281, 1282 ЦК України, а заявник ПАТ «Укрсиббанк» не є кредитором спадкодавця відповідно до статті 1231 цього Кодексу, керуючись ст. 274, 275 ЦПК України, просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява про визнання спадщини відумерлою підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 12.08.2008 року. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 43000,00 доларів США.

20.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №91918, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. від 12 серпня 2008 року за реєстровим №3178 і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_3 .

Згідно Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.01.2017 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.08.2016 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зокрема у мотивувальній частині рішення вказано, що оскільки відповідач померла, спірні правовідносини допускають правонаступництво, ніхто із її спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори не звертався, відповідно, Свідоцтва про право на спадщину нотаріальною конторою не видавалися, спадщина у власність територіальної громади м. Ірпеня не переходила, суд відмовляє у задоволенні позову.

Листом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.11.2019 року повідомлено про те, що спадкова справа №1519/2012до майна ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена 08.12.2012 року на підставі отриманої претензії ПАТ «Укрсиббанк», з 08.12.2012 року ніхто зі спадкоємців померлої з заявами про прийняття спадщини не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п.8 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Правилами ст.ст.1268-1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Статтею 334 ЦПК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_1 спадкова справа заводилась на підставі претензії ПАТ «УкрСиббанк», спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, відомості про спадкоємців за заповітом та за законом відсутні та пройшло більше одного року з моменту відкриття спадщини, суд дійшов висновку про необхідність визнання майна, а саме кватири АДРЕСА_3 - відумерлою та передачу спадщини територіальній громаді м. Ірпеня Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1220-1221, 1277 ЦК України, ст. 4, 13, 76-81, 89, 247, 263-265, 273, 293, 334-338 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересована особа: Ірпінська міська рада Київської області про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається із квартири АДРЕСА_3 , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 3178 від 12.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., та передати вказану квартиру у власність територіальної громади м. Ірпеня Київської області.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза