Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 1,9913 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Топсинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:001:0260, що належала її відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 625717 від 11 квітня 2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00012. Заповіт вона не залишала. Позивач є спадкоємцем першої черги разом зі своїми братами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості, у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на землю втрачений.

Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з`явився, надавши заяву, в якій прохав суд проводити без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, надавши на адресу суду заяви про розгляд цивільної справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи не з`явився, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення від 02 червня 2020 року.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 25 січня 1985 року, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 . (а. с. 6).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 липня 2011 року. (а. с. 7).

Згідно довідки № 289 від 20 листопада 2017 року, виданої виконавчим комітетом Топчиноської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно запису в по господарській книзі № 3 Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 8).

В довідці № 290 від 20 листопада 2017 року, виданої виконавчим комітетом Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті мала такий склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .(а. с. 8).

До матеріалів справи додано довіку № 291 від 20 листопада 2017 року, виданої виконавчим комітетом Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт не складала. (а. с. 9).

Згідно ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297ЦК).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_4 та має право на спадкування за законом на майно. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 1261-1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності на земельну ділянку, площею 1,9913 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розміщену на території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:001:0260, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 625717 від 11 квітня 2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00012,

в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А.Ковальчук