Справа № 204/3518/18
Провадження № 2-зз/204/10/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року до суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2018, позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, була задоволена.

У квітні 2020 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.05.2020, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.06.2018 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволена: скасовано заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2018 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.06.2020 року відповідачем було подано до канцелярії суду за вх. №13797 клопотання про зняття арешту з майна.

В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено, що на підставі виконавчого листа №204/3518/18, виданого 24.10.2018 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сагайдаком В.А. винесено постанову від 29.11.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57762372 та винесено постанову про арешт майна боржника. Однак, Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська 18.05.2020 року задовольнив заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та скасував заочне рішення суду від 18.06.2018 року, призначивши справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим відповідач просить суд зняти арешт з майна ОСОБА_1 , який було накладено постановою державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сагайдак В.А. від 16.01.2020 року.

Ознайомившись з поданим клопотанням, приходжу до наступного.

Встановлено, та з матеріалів справи вбачається, що в матеріалах справи відсутня ухвала суду про забезпечення позову в розумінні ст.ст.150-153 ЦПК України, якою б було накладено арешт на майно ОСОБА_1 та обмежено останнього вільно користуватись та розпоряджатись ним.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже зазначених обставин, відповідач не довів.

Відповідно до ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Вказаною вище нормою процесуального права передбачений порядок скасування ухвали про забезпечення позову, відповідно до якої застосовані заходи можуть бути скасовані лише за заявою особи, щодо якої вжито заходи забезпечення позову.

За відсутності достатніх та допустимих доказів, у суду відсутня можливість встановити факт чи дійсно ОСОБА_1 є особою до якої застосовані заходи забезпечення позову на підставі ухвали суду про забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні, у зв`язку з чим, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

Одночасно з цим, суд роз`яснює, що у разі, якщо відповідач оскаржує дії посадових осіб ВДВС щодо відповідності їх вимогам Закону України «Про виконавче провадження» в частині невжиття заходів щодо скасування накладених в процесі виконання рішення суду арештів, то такі права сторони виконавчого провадження можуть бути відновлені шляхом подачі відповідної скарги в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Законодавець визначив інший спосіб захисту прав сторони виконавчого провадження, щодо скасування здійснених державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. Таким чином, ОСОБА_1 мав би звернутись до суду із відповідною скаргою на дії ВДВС.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81,150-153,158,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Токар