ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/504/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2019 року у складі судді Ширінської О.Х. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ПАТ АБ «Південний» (далі за текстом - Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 03 квітня 2015 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку №1218521, відповідно до умов якого Банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні. При цьому сторонами погоджено всі істотні умови договору, у тому числі можливість та умови здійснення клієнтом операцій в валюті, що відрізняється від валюти поточного рахунку.

18 квітня 2015 року за картковим рахунком № НОМЕР_1 відображені розрахунки в польських злотах у розмірі 58730,00 злотих. Оскільки на момент проведення авторизації по картці сума розрахунків в польських злотах заблокована по курсу, встановленому платіжною системою MASTER CARD, а списання коштів проведено по крос-курсу для операцій з платіжними картками, то внаслідок різниці курсів виникла несанкціонована перевитрата у сумі 33523,23 грн через недостатність коштів на рахунку відповідача для здійснення операції з купівлі валюти.

Згідно положень п.3.7 та п.5.1.4 договору банківського рахунку у ОСОБА_1 виник обов`язок погасити несанкціоновану перевитрату, відсотки за нею, комісії та поповнення поточного рахунку до розміру незнижувального залишку до 25 числа місяця, наступного за місяцем формування щомісячної виписки по поточному рахунку, тобто до 25.05.2015 року.

Враховуючи те, що зобов`язання щодо повернення суми несанкціонованої перевитрати не виконані і станом на 03 серпня 2017 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 41236,78 грн., що складається з заборгованості за несанкціонованою перевитратою у сумі 33523,23 грн, заборгованості за простроченими нарахованими комісіями у сумі 5534,33 грн, заборгованості за відсотками у сумі 2179,22 грн, позивач просив суд стягнути з відповідача виниклу заборгованість у повному розмірі.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2019 року у задоволені позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Південний», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просило рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Лебєдєва Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просила у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні розрахунків з відповідачем Банком неправильно проведено конвертацію валюти, застосовано не курс НБУ на день проведення операцій, а інший курс, про який відповідача додатково не повідомлено, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилась несанкціонована перевитрата.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками, оскільки вони не ґрунтуються на досліджених судом доказах, положеннях укладеного сторонами правочину та нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (частина перша статті 1069 ЦК України).

За правилами статей 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, а у разі його порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 квітня 2015 року між АБ «Південний» та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку №1218521, відповідно до умов якого відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня.

Того ж дня ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про відкриття поточного рахунку з видачою особливого платіжного засобу (платіжної картки).

З витягу по рахунку ОСОБА_2 вбачається, що 18.04.2015 року ним внесені на рахунок грошові кошти у сумі 149900 грн, 100 грн та 185000 грн (а.с.76).

Цього ж дня за картковим рахунком № НОМЕР_1 відображені розрахунки в польських злотах у розмірі 5, 19900, 19950 та 18875 злотих, що в загальному розмірі склало 58730,00 злотих.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що на момент проведення авторизації по картці сума розрахунків в польських злотах заблокована по курсу, встановленому платіжною системою MASTER CARD, а списання коштів проведено по крос-курсу для операцій з платіжними картками, а тому внаслідок різниці курсів виникла несанкціонована перевитрата у сумі 33523,23 грн через недостатність коштів на рахунку відповідача для здійснення операції з купівлі валюти.

Заперечуючи проти заявлених вимог, представник відповідача посилалася на відсутність доказів відкриття рахунку у іноземній валюті, недоведення позивачем як факту встановлення кредитного ліміту на картку, так і погодження сторонами кредитної схеми обслуговування, відсутність згоди відповідача на відкриття рахунків № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , необґрунтованість застосування Банком конвертації валюти не за курсом НБУ на день проведення операцій, а за встановленим Банком курсом, про який відповідача додатково не повідомлено.

Вирішуючи спір, суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не взяв до уваги критерій волевиявлення сторін, який полягав у тому, що воля сторін полягала в їх згоді взяти на себе певні обов`язки, була взаємною, двосторонньою та спрямованою на досягнення певної мети.

Так, відповідно до п.2.1. договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у гривні на підставі його заяви на відкриття рахунку відповідно до Інструкції НБУ «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній і іноземній валютах», видає Клієнту платіжну картку на підставі анкети-заяви та інших документів, оформлених відповідно до чинного законодавства України і вимог Банку, і здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно з тарифами та з урахуванням правил користування платіжною карткою.

Пунктом 3.10 договору передбачено, що у разі здійснення клієнтом операцій в валюті, яка відрізняється від валюти поточного рахунку, списання коштів з поточного рахунку здійснюється по курсу, встановленому банком на день списання. При цьому Банком стягується комісія за конвертацію валюти операції у валюту поточного рахунку відповідно до тарифів. Якщо валюта операції гривня, євро або долар США Банк конвертує суму операції в валюту поточного рахунку, в інших випадках Банк конвертує суму клірингових розрахунків в валюту поточного рахунку. Курси продажу обміну або конвертації валюти встановлені банком розміщуються на сайті.

У пункті 4.1.4 Договору сторони погодили, що Банк зобов`язується нараховувати і списувати плату за розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку щоденно по факту здійснення кожної операції згідно з тарифами. У разі нестачі коштів на поточному рахунку для погашення заборгованості по нарахованих комісіях, Банк на протязі 7 календарних днів з моменту проведення останнього розрахункового циклу по поточному рахунку переносить заборгованість по нарахованих комісіях на рахунок прострочених комісій.

При цьому у п.5.1.4 Договори визначено, що Клієнт зобов`язується погашати несанкціоновану перевитрату, відсотки за нею, комісії, а також поповнювати поточний рахунок до розміру незнижувального залишку до 25 числа місяця, наступного за місяцем формування виписки по поточному рахунку.

Згідно термінів, визначених у главі 1 договору, під «несанкціонованою перевитратою» слід розуміти перевищення дозволеного ліміту кредитної лінії. Сума визначається як різниця між перевищенням та дозволеним лімітом кредитної лінії. При відсутності кредитної лінії несанкціонована перевитрата визначається як різниця між перевищенням суми платіжної операції по платіжній картці суми залишку коштів на його поточному рахунку на день здійснення списання коштів. Несанкціонована перевитрата за поточним рахунком виникає через особливості здійснення розрахунків із застосуванням платіжних карток, зокрема, але не виключно, через розбіжності у часі між здійсненням операції з платіжною карткою та клірингом розрахунків, технічні помилки у роботі обладнання, яке використовується при здійсненні розрахунків із платіжними картками. Розмір несанкціонованої перевитрати та час не є прогнозованими (пункт 1 договору).

Згідно п.4.2.4. Договору Банк вправі у разі виникнення несанкціонованої перевитрати нараховувати відсотки на суму несанкціонованої перевитрати, згідно з Тарифами, кожного робочого дня. Розрахунок суми виконується виходячи з фактичної кількості днів у місяці, кількість днів у році приймається рівною 360. Відсотки підлягають сплаті клієнтом на протязі 2х календарних днів з передостаннього робочого дня місяця, або при повному погашенні заборгованості за несанкціонованою перевитратою. При несплаті клієнтом відсотків на протязі 2 календарних днів заборгованість по відсотках переносяться на рахунок прострочених відсотків.

Отже, з наявних у справі доказів достовірно встановлено, що відповідачу було відкрито поточний рахунок у гривні та надана платіжна картка, якою він скористався, здійснивши платежі у польських злотах, що ґрунтується на умовах п.2.1 та 3.10 Договору банківського рахунку.

При цьому сторони погодили, що за наведених обставин буде застосовуватися курс, встановлений Банком на день списання, а не курс Національного Банку України та передбачили стягнення Банком комісії за конвертацію валюти операції у валюту поточного рахунку відповідно до тарифів.

Оскільки умовами договору (п.3.10) сторони визначили, що ознайомлюватися з актуальним курсом продажу обміну або конвертації валюти, що встановлені Банком можливо на сайті Банку і у договорі зазначена його електрона адреса, посилання відповідача щодо обов`язку позивача інформувати його щодо курсу валют на день здійснення банківської операції є безпідставними та не ґрунтуються на положеннях укладеного сторонами правочину.

Зважаючи на те, що на момент проведення авторизації по картці сума розрахунків в польських злотах заблокована по курсу, встановленому платіжною системою MASTER CARD, а списання коштів проведено по крос-курсу для операцій з платіжними картками, то внаслідок різниці курсів виникла несанкціонована перевитрата у сумі 33523,23 грн через недостатність коштів на рахунку відповідача для здійснення операції з купівлі валюти і свій обов`язок, визначений у п.3.7 та п.5.1.4 договору банківського рахунку щодо погашення несанкціонованої перевитрати, відсотків за нею, комісії та поповнення поточного рахунку до розміру незнижувального залишку до 25 числа місяця, наступного за місяцем формування щомісячної виписки по поточному рахунку, тобто до 25.05.2015 року відповідач у справі не виконав.

Приймаючи до уваги те, що рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 є виключно допоміжними, створеними з єдиною метою обслуговувати банківські операції за поточним рахунком відповідача, заперечення представника відповідача у наведеній частині також не є такими, що ґрунтуються на чинному законодавстві та волевиявленні сторін, визначеному в укладеному між ними правочині.

Отже, з огляду на те, що зобов`язання повернути суму несанкціонованої перевитрати не виконані і станом на 03 серпня 2017 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 41236,78 грн., що складається з заборгованості за несанкціонованою перевитратою у сумі 33523,23 грн, заборгованості за простроченими нарахованими комісіями у сумі 5534,33 грн, заборгованості за відсотками у сумі 2179,22 грн, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги у наведеній частині.

Приймаючи до уваги, що у відповідності до частини першої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким позовні вимоги Банку слід задовольнити.

З урахуванням встановлених фактичних обставин, керуючись вищенаведеними вимогами закону та беручи до уваги відповідні умови договору, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ підлягає стягненню заборгованість за договором банківського рахунку №1218521 від 03 квітня 2015 року, яка складається із: заборгованості за несанкціонованою перевитратою 33523,23 грн.; заборгованості за простроченими нарахованими комісіями 5534,33 грн.; заборгованості за відсотками 2179,22 грн., а всього 41236,78.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4000 грн. (за подання позову в розмірі 1600 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2400 грн.)

Керуючись ст.ст. 367,374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» заборгованість за договором банківського рахунку в сумі 41184,76 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови 02 липня 2020 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська