КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 357/14323/18

номер провадження: 22-ц/824/3070/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року у складі судді Бондаренко О.В., у справі за позовом Білоцерківської міської ради до ОСОБА_1 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, ОСОБА_2 , Державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак Альони Петрівни, приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Наталії Миколаївни, про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і усунення перешкод у користування комунальною власністю,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Білоцерківська міська радазвернулась до суду з указаним позовом, який мотивовано тим, що рішенням Білоцерківської міської ради від 18 вересня 2014 року №1283-63-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» поновлено договір оренди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика у місті Біла Церква по бульвару Комсомольський в районі автостоянки, загальною площею 0,0117 га, строком на 3 роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква, кадастровий номер: :07:016:0025 (підпункт 6.7 пункту 6). На підставі вказаного рішення 10 жовтня 2014 року між Білоцерківською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди землі АДРЕСА_1 , предметом якого є строкове платне користування земельною ділянкою під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, що є невід`ємною частиною договору, в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 0,0117 га, в тому числі, під спорудами 0,0029 га та під проходами і площадками 0,0088 га. Відповідно до договору оренди землі на підставі заяви на продовження паспорта прив`язки тимчасової споруди від 22 вересня 2014 року ОСОБА_1 продовжено до 17 вересня 2017 року паспорт прив`язки тимчасової споруди, виданий 05 квітня 2012 року за №62/06, терміном дії до 17 вересня 2017 року. Після укладення договору від 10 жовтня 2014 року звернень від ОСОБА_1 стосовно продовження дії зазначеного паспорту не надходило, термін паспорту прив`язки не продовжено.

Позивач вказував, що Білоцерківською міською радою на підставі заяви ОСОБА_1 прийнято рішення від 29 березня 2018 року №2056-48-VII «Про припинення терміну дії договору оренди землі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ». У 2016 році Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано ФОП ОСОБА_1 декларацію про початок виконання будівельних робіт від 18 липня 2016 року №КС 85, а 26 серпня 2016 року зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності за №КС 45. Зазначав, що державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31218028 від 03 вересня 2016 року та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 вже на магазин, за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності: 16206211.

Зазначав, що декларація про початок виконання будівельних робіт видана відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17 липня 2015 року №37, що видані управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області. Однак згідно листа управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04 липня 2018 року №15/611 ФОП ОСОБА_1 відповідно до договору від 10 жовтня 2014 року містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видавались. Крім того, 22 серпня 2018 року на ім`я міського голови надійшла службова записка головного спеціаліста по технічному нагляду відділу капітального будівництва Білоцерківської міської ради Кулініча О.М., в якій зазначено, що він не здійснював технічний нагляд за будівництвом магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки у місті Біла Церква Київської області, договір про здійснення технічного нагляду за вище вказаним об`єктом не укладав, станом на 2016 рік відомості щодо серії і номеру сертифіката із здійснення технічного нагляду (серія НОМЕР_2) не відповідають дійсності, оскільки 31 травня 2015 року закінчився термін дії вказаного сертифікату.

Також позивач вказував, що прийняте державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31218028 від 03 вересня 2016 року, приймалося на підставі довідки №375/72, виданої 25 березня 2016 року відділом Держгеокадастру у місті Біла Церква Київської області, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС45, виданої 26 серпня 2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно магазин (реєстраційний номер 103), загальною площею 32,5 кв.м, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Однак відповідно до листа управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04 липня 2018 року №15/611 рішення про присвоєння магазину вказаної адреси не приймалось, що свідчить про порушення чинного законодавства України під час державної реєстрації прав.

Зазначав, що 28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу магазину, загальною площею 32,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025 та перебуває в користуванні продавця ОСОБА_1 , що є фактичним узаконенням магазину, зміни власника об`єкта нерухомого майна та подальшого вилучення частини земель територіальної громади міста Біла Церква із комунальної власності в порушення вимог земельного законодавства. Вказує, що питання щодо відведення земельної ділянки в оренду, кадастровий номер: :07:016:0025, розташованої у місті АДРЕСА_2 для будівництва нежитлової будівлі на пленарних засіданнях сесії ради відповідно до законодавства не вирішувалось. Тому вважає, що будівництво нежитлової будівлі здійснено ФОП ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, що свідчить про самочинність такої забудови.

З урахуванням наведеного Білоцерківська міська рада просила:

скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від18 липня 2016 року №КС 85 щодо будівництва магазину по АДРЕСА_2 , зареєстровану департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області;

скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 26 серпня 2016 року №КС 45 щодо будівництва магазину по АДРЕСА_2 , зареєстровану департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31218028 від 03 вересня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на магазин, загальною площею 32,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та запис про право власності №16206211 від 01 вересня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 ;

визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу магазину між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Н.М. та зареєстрований у реєстрі за №1927;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,індексний номер: 39027186 від 28 грудня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на магазин, загальною площею 32,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та запис про право власності №24219064 від 28 грудня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 ;

усунути перешкоди у користуванні комунальною власністю територіальної громади міста Біла Церква, а саме, земельною ділянкою площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва - магазин загальною площею 32,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року у задоволенні позову Білоцерківської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Білоцерківська міська радаподала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не дослідив викладені у позовній заяві обставини та не дав їм належної правової оцінки, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. Вказує, що суд першої інстанції не дав оцінку листу управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04 липня 2018 року № 15/611 про те, що ОСОБА_1 не видавались містобудівні умови та обстеження забудови земельної ділянки та не взяв до уваги службову записку інженера з технічного нагляду ОСОБА_3 М. про те, що відомості, які зазначені в декларації про початок будівельних робіт не відповідають дійсності. Натомість відповідно до ч.4 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю повинен був повернути замовнику декларацію про початок виконання будівельних робіт, оскільки в ній не відображено інформацію щодо містобудівних умов та обмежень. Також суд першої інстанції при вирішені позовної вимоги про скасування рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на магазин не дав оцінки тим обставинам, що відповідно до п.п.3) п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а згідно листа управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04 липня 2018 року № 15/611, рішень про присвоєння адреси спірному магазину не приймалось.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було надано оцінку листу Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04 липня 2018 року № 15/611, а також те, що не досліджено службову записку інженера з технічного нагляду Кулініча О.М., є помилковими. Вказує, що відповідно до п.16 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Декларація про початок виконання підготовчих робіт не надає права на виконання будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. Оскільки зареєстрована 18 липня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС 85 декларація про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва магазину по бульвару Комсомольський у місті Біла Церква Київської області на момент реєстрації відображала всю необхідну інформацію, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на момент розгляду вказаної декларації підстави для її повернення відсутні. Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального права та відповідає фактичним обставинам справи. Також не є підставою для скасування рішення суду і доводи апеляційної скарги про те, що згідно листа Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04 липня 2018 року № 15/611 рішень про присвоєння адреси спірному магазину не приймалось, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не визначено конкретного документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, державний реєстратор не може на власний розсуд вирішувати який документ підтверджує такий факт, а який ні. Вказує, що документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від форми, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити факт присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, зокрема довідки, листи, виписки тощо. Така ж позиція викладена Вищим адміністративним судом України у постанові від 18 лютого 2016 року у справі № К/800/24520/15. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні повних вимог Білоцерківської міської ради про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і усунення перешкод у користування комунальною власністю, суд першої інстанції виходив із їх безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до підпункту 6.7. пункту 6 рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 18 вересня 2014 року №1283-63-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» ФОП ОСОБА_1 поновлено договір оренди землі під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика у місті Біла Церква по бульвару Комсомольський, в районі автостоянки, загальною площею 0,0117 га, строком на три роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква, кадастровий номер: :07:016:0025.

У пункті 21 цього рішення ради передбачено, що особам, зазначеним у підпунктах 6.1-6.7 рішення протягом чотирьох місяців з дня прийняття рішення, необхідно укласти у встановленому порядку договори оренди землі та зареєструвати їх в Реєстраційній службі Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Згідно з пунктом 23 рішення ради суб`єктам підприємницької діяльності, які оформлюють правовстановлюючі документи на земельні ділянки під розміщення малих архітектурних форм звернутися в Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд.

Встановлено, що 02 жовтня 2014 року між представником ТОВ «Краяни», в особі сертифікованого інженера-землевпорядника Родіонова Д.В., в присутності землекористувача ФОП ОСОБА_1 , та суміжних землекористувачів ЖЕК №7 - начальника Баласа Ю.М. підписано акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі на зберігання встановлених межових знаків землекористувачу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

10 жовтня 2014 року між Білоцерківською міською радою, в особі міського голови Савчука В.П., та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір оренди №133 земельної ділянки загальною площею 0,0117 га, кадастровий номер: :07:016:0025, під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика, що знаходиться у місті АДРЕСА_2 автостоянки, строком на три роки.

Того ж дня, 10 жовтня 2014 року між Білоцерківською міською радою, в особі міського голови Савчука В.П., та ФОП ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі вказаної вище земельної ділянки.

Встановлено, що 17 вересня 2017 року Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Лісовській Р. І . було продовжено паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

З паспорту прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності прив`язки вбачається, що відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 18 серпня 2011 року №247-11-VI «Про передачу земельних ділянок в оренду» ОСОБА_1 надано земельну ділянку площею 0,0117 га терміном на 3 роки за договором оренди землі від 10 жовтня 2011 року №244, державна реєстрація договору оренди проведена 05 березня 2012 року за № 00484, на підставі заяви на продовження паспорта прив`язки тимчасової споруди від 22 вересня 2014 року ОСОБА_1 продовжено паспорт прив`язки тимчасової споруди, що виданий 05 квітня 2012 року №62/06 до 17 вересня 2017 року.

18 липня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС85 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва магазину по АДРЕСА_3 Комсомольський в районі автостоянки у місті Біла Церква Київської області.

Встановлено, що 26 серпня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС45 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, відповідно до якої завершено будівництво магазину по бульвару Комсомольський в районі автостоянки у місті Біла Церква Київської області, замовник ФОП ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 01 вересня 2016 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31218028 від 03 вересня 2016 року та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на магазин за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності: 16206211.

Встановлено, що 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу магазину продала ОСОБА_2 магазин загальною площею 32,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріально округу Київської області Дуб Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №1927.

Згідно з п.1.3 договору купівлі-продажу магазин розташований на земельній ділянці площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025, яка перебуває в користуванні продавця згідно договору оренди землі №133, укладеного між ОСОБА_1 та Білоцерківською міською радою 10 жовтня 2014 року, право оренди на вказану земельну ділянку зареєстроване за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 9034124 від 10 березня 2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 березня 2015 року за №34877558.

Відповідно до п.1.4 даного договору купівлі-продажу право власності на вказаний магазин зареєстроване за (продавцем) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису: 16206211 від 01 вересня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 вересня 2016 року за №67244433.

Згідно зі ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до положень ч.ч.1,5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Білоцерківська міська рада зазначала, що вона не надавала дозволу на будівництво магазину, тому вказані вище декларація про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва магазину та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, є недійсними, оскільки згідно службової записки головного спеціаліста по технічному нагляду відділу капітального будівництва Білоцерківської міської ради Кулініча О.М. від 22 серпня 2018 року на ім`я міського голови Дикого Г . А ., відомості зазначені у декларації про початок будівельних робіт, які стосуються ОСОБА_7 не відповідають дійсності, а саме, ОСОБА_7 не здійснював технічного нагляду за будівництвом магазину по АДРЕСА_3 Комсомольському, в районі автостоянки у місті Біла Церква Київської області та не укладав договору про здійснення технічного нагляду за вище вказаним об`єктом. Станом на 2016 рік відомості щодо серії і номеру сертифіката із здійснення технічного нагляду (серія НОМЕР_2) не відповідають дійсності, так як 31 травня 2015 року закінчився термін дії вказаного сертифікату.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наявного у матеріалах справи листа Управління містобудування та архітектури №15/611 від 04 липня 2018 року видно, що відповідно до договору оренди землі від 10 жовтня 2011 року №244 на підставі заяви на продовження паспорта прив`язки ТС від 22 вересня 2014 року вх.№1011 ОСОБА_1 продовжено до 17 вересня 2017 року паспорт прив`язки тимчасової споруди, виданий 05 квітня 2012 року за №62/06. Термін дії зазначеного паспорту закінчився 17 вересня 2017 року. Після укладення договору оренди землі від 10 жовтня 2014 року №133 до даного часу звернень від ОСОБА_1 стосовно продовження дії зазначеного паспорту не надходило, термін паспорту прив`язки не продовжено. ФОП ОСОБА_1 відповідно до договору оренди землі від 10 жовтня 2014 року №133 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видавалися. Управління містобудування та архітектури міської ради містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №37 від 17 липня 2015 року не видавалися взагалі. Рішень про присвоєння адреси: АДРЕСА_2 магазину, загальною площею 32,5 кв.м, що знаходить за даною адресою не приймалось.

Згідно листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №10/10-22/1204/02 від 12 квітня 2019 року у Реєстрі наявна інформація стосовно реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності №КС45 від 26 серпня 2016 року на об`єкт будівництва «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки у місті Біла Церква Київської області». Інформація стосовно реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КС45 від 26 серпня 2016 року та №КС45 від 26 серпня 2016 року, в Реєстрі відсутня (а.с.127, т.1).

Проте, з наявного у справі витягу Державно архітектурно-будівельної інспекції України вбачається, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації №КС45, будівництво магазину, АДРЕСА_2 , замовник ОСОБА_1 , технічний нагляд здійснював ОСОБА_7 ( НОМЕР_2 ), проектувальник ФОП ОСОБА_8 , витяг з реєстру прав власності (інформаційна довідка) ЕЕР -03-13 (а.с.136, т.1).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідно до ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на запит органу місцевого самоврядування Білоцерківської міської ради від 07 березня 2019 року за №24347916 станом на 18 березня 2016 року не знайдено записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей відносно ФОП ОСОБА_8 (а.с.197, 198, т.1).

Відповідно до відповіді Держгеокадастру міськрайонного управління у Білоцерківському районі та місті Біла Церква Головного управління держгеокадастру у Київській області від 13 березня 2019 року №63/121-19 на запит Білоцерківської міської ради Київської області від 06 березня 2019 року №804/01-07, в Держгеокадастрі відсутня інформація на підставі якого документу земельній ділянці площею 0,0179 га, кадастровий номер :07:016:0025, присвоєно адресу: АДРЕСА_4 (а.с.199-200, т.1).

Разом з тим, по справі встановлено, 30 січня 2018 року між ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради було укладено договір №665 про пайову участь забудовників у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, на виконання якого ОСОБА_1 було сплачено до бюджету міста грошовий внесок в розмірі 4 680 грн 00 коп. за будівництво магазину по АДРЕСА_4 , що підтверджується договором №665 від 30 січня 2018 року та копіями квитанцій про сплату (а.с. 79-80, 83-84, т.1).

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів, тобто правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з пунктом 6 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, визначено, що документи, які надають право на виконання підготовчих робіт, діють до моменту отримання права на виконання будівельних робіт. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

На виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 13 квітня 2011 року, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт», якою затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, а також прийнято постанову № 461 від 13 квітня 2011 року «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», якою було спрощено дозвільні процедури у будівництві та запроваджений декларативний принцип щодо виконання підготовчих та будівельних робіт, на об`єкти будівництва І-ІІІ категорії складності (у редакції, чинній на момент реєстрації декларації) та прийнятті об`єкту до експлуатації.

Згідно з ч.1 та ч.5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у редакції, чинній на момент реєстрації декларацій, усі об`єкти будівництва поділяються на І, II, III, IV і V категорії складності.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності; видачі замовнику органом, державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Частиною 2 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до п. 16 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Декларація про початок виконання підготовчих робіт не надає права на виконання будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Установлено, що на момент розгляду спірної декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки у місті Біла Церква» за № КС 85 підстав для її повернення не вбачалося, ця декларація була зареєстрована Департаментом ДАБІ у Київській області.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент реєстрації декларації про готовність) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент розгляду декларації про готовність об`єкту до експлуатації «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки у місті Біла Церква», підстав для її повернення не вбачалося, тому Департаментом ДАБІ у Київській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки правовим наслідком реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є виникнення у замовника права на виконання будівельних робіт, то така декларація діяла до завершення будівництва і втратила свою чинність після його завершення та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тобто, 26 серпня 2016 року, у той час як зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на такий об`єкт, а отже, така декларація, як акт одноразового застосування, вичерпує свою дію моментом державної реєстрації права власності на новостворене нерухоме майно.

Установлено, що Декларація про готовність до експлуатації об`єкта відповідно до п.41 постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» стала підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на магазин.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації щодо об`єкта, який вже побудовано та на який вже зареєстровано право власності, суперечить положенням ст.321 ЦК України щодо непорушності права власності та призведе до порушення принципу правової визначеності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом першої інстанції правильно враховано, що згідно з вимогами чинного законодавства право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Установивши наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_1 здійснила будівництво об`єкту та зареєструвала за собою право власності на вказаний вище об`єкт нерухомості згідно з вимогами чинного законодавства.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не навів правових підстав для задоволення позовних вимог Білоцерківської міської ради про скасування реєстрації права власності за ОСОБА_1 на магазин, загальною площею 32,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Вирішуючи позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину та скасування його державної реєстрації, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що необґрунтованість позовних вимог про скасування реєстрації декларацій та державної реєстрації права власності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину та скасування його державної реєстрації, які є похідними від зазначених вище вимог.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не навів обставин, з якими він пов`язує недійсність оспорюваного договору купівлі-продажу магазину, не вказав які саме вимоги ст.203 ЦК України не були дотримані сторонами при його укладанні, та не надав належних та достатніх доказів на підтвердження порушення вимог земельного законодавства. Також позивач не навів обґрунтування, яким чином умови вказаного договору купівлі-продажу порушують його право і які саме його конкретні права, охоронювані законом, були порушені цим договором.

Так, по справі встановлено, що 29 березня 2018 року Білоцерківською міською радою Київської області прийнято рішення №2056-48-VII «Про припинення терміну дії договору оренди землі ФОП ОСОБА_1 , згідно з яким припинено договір оренди землі з ФОП ОСОБА_1 під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика за адресою: АДРЕСА_5 , площею 0,0117 га з кадастровим номером: :07:016:0025, який укладений 10 жовтня 2014 року №133 на підставі підпункту 6.7 пункту 6 рішення міської ради від 18 вересня 2014 року №1283-63-VII «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як інше речове право від 10 березня 2015 року №9034124 (а.с.46, т.1)

З наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань видно, що 29 серпня 2018 року Білоцерківським ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження 0000293 за фактом звернення Білоцерківської міської ради про те, що ФОП ОСОБА_1 вчинила незаконні дії відносно земельної ділянки з кадастровим номером: :07:016:0025 (реєстраційний номер 103 загальною площею 32,5 кв.м), а саме, підробила всі правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, які надали право будівництва під розміщення магазину за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с.47, т.1).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявність кримінального провадження не підтверджує обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки на час розгляду справи досудове розслідування у кримінальному провадженні за даним фактом триває і жодна особа обвинувальним вироком суду не визнана винною, а відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, правильно встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Білоцерківської міської ради про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і усунення перешкод у користування комунальною власністю,за їх безпідставністю та недоведеністю.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав оцінку листу Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04 липня 2018 року № 15/611 про те, що рішення про присвоєння адреси спірному магазину не приймалось, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не визначено конкретного документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а державний реєстратор не може на власний розсуд вирішувати який документ підтверджує такий факт, а який ні. У даному випадку документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від форми, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити факт присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, зокрема довідки, листи, виписки тощо.

По справі встановлено, що 30 січня 2018 року між ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради було укладено договір №665 про пайову участь забудовників у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, на виконання якого ОСОБА_1 було сплачено до бюджету міста грошовий внесок в розмірі 4 680 грн 00 коп. за будівництво магазину по АДРЕСА_4 , що підтверджується договором №665 від 30 січня 2018 року та копіями квитанцій про сплату (а.с.79-80, 83-84, т.1). Тобто, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради підтвердив, що станом на час укладення даного договору №665 про пайову участь забудовників у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста магазин знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Інші доводи та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах, яким судом дана належна правова оцінка.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення суду, а також додаткове рішення суду відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Білоцерківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: