Справа № 509/897/20
16 червня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), третя особа: ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про зняття арешту з майна
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, ВП 40208592 від 29.11.2013 р., на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження: НОМЕР_2 та реєстраційний номер обтяження НОМЕР_3 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у Овідіопольському РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) перебувало ВП №40208592, про стягнення з ОСОБА_1 , на підставі виконавчого напису №3492, вчиненого 07.06.2013 р., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 на праві власності. 29.11.2013 р. в рамках вищевказаного ВП було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та відповідно на підставі цих постанов 09.12.2013 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про обтяження: 3753927 (спеціальний розділ), 3753927 (спеціальний розділ), якими накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 27.06.2014 р. Овідіопольським РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві №40208592.
Оскільки заборгованість була погашена, ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) з заявою про зняття арешту з майна оскільки підстав накладення арешту немає. На її звернення, щодо зняття арешту з майна, було надано відповідь про відмову у задоволенні її заяви, так як у стягувача передбачено право на повторне пред`явлення документу до виконання. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача.
Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялись належним чином. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи.
Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.
На примусовому виконанні у Овідіопольському РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) перебувало ВП №40208592, про стягнення з ОСОБА_1 , на підставі виконавчого напису №3492, вчиненого 07.06.2013 р., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 на праві власності.
29.11.2013 р. в рамках вищевказаного ВП було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та відповідно на підставі цих постанов 09.12.2013 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про обтяження: 3753927 (спеціальний розділ), 3753927 (спеціальний розділ), якими накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 27.06.2014 р. Овідіопольським РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві №40208592.
Оскільки заборгованість була погашена, ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) з заявою про зняття арешту з майна оскільки підстав накладення арешту немає. На її звернення, щодо зняття арешту з майна, було надано відповідь про відмову у задоволенні її заяви, так як у стягувача передбачено право на повторне пред`явлення документу до виконання.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
В силу ст.ст. 317, 319, 321ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися за захистом свого майнового права, одним із способів захисту цивільного права є скасування дії, яка порушує право.
Згідно з ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч. 1 ст.59 ЗУ «Провиконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном через наявність арешту. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ч. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 263-265, 272, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Зняти арешт, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, ВП 40208592 від 29.11.2013 р., на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження: НОМЕР_2 та реєстраційний номер обтяження НОМЕР_3 .
В іншій частині відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Кочко В.К.