Провадження № 2/234/561/20
15 травня 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Антонюка Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
17.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що в будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності, зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідача в будинку зареєстрував колишній власник, її батько ОСОБА_3 , який помер у 2013 році. ОСОБА_2 в будинку не проживає з 2002 року, речі його в будинку відсутні, комунальні послуги він не сплачує, її прохання знятися з реєстрації ігнорує.
У зв`язку із реєстрацією відповідача у будинку позивач несе додаткові витрати по обслуговуванню будинку та не має змоги вільно розпоряджатися своїм майном, що змусило її звернутися до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. До суду надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Про причину неявки суд не повідомив, відзив не подав, у зв`язку з чим, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І., реєстровий №2145, ОСОБА_3 08.06.2006 року подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар будинок АДРЕСА_1 .
Право власності на будинок АДРЕСА_1 14.07.2006 року зареєстровано в Краматорському міському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 , номер запису 2548-ІІІ в книзі 5.
В будинку, згідно довідки виконавчого комітету Красноторської селищної ради та Домової книги, з 11.11.2002 року зареєстрований ОСОБА_2 ..
Відповідно до Акту депутата Красноторської селищної ради по виборчому округу №3 Алексеєвої С.М. від 16.10.2019 року про обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не проживає за даною адресою з 2002 року, що підтвердили сусіди: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..
Вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходить з наступного.
У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Таким чином, позивач як власник будинку, згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї і таке право згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений.
За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 11.11.2002 року був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 колишнім власником будинку ОСОБА_3 , на теперішній час будинок на праві власності належить позивачці, в будинку відповідач не проживає з 2002 року та не є членом сім`ї власника, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивачки шляхом подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку.
Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють данні правовідносини, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, зазначені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, з відповідача на її користь необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн..
На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне судове рішення складено 25.05.2020 року.
Суддя Краматорського міського суду В. О. Заборський