Справа № 2/331/731/20
№ 331/427/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

за участю секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Опанасенко Лілії Валеріївни до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та інших сум при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року від ОСОБА_1 , в особі адвоката Опанасенко Л.В., до суду надійшов позов до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» (далі ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та розрахункових при звільненні у розмірі 28 871,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він з 19 січня 2015 року прийнятий на посаду слюсаря по комунікаціям в ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» (наказ № 1а-к від 19.01.2015 р.).

30.01.2015 р. ОСОБА_1 переведено на посаду інженера по ремонту комунікацій (наказ № 1.2 від 30.01.2015 р.).

06.08.2018 р. ОСОБА_1 переведено на посаду інженера з організації експлуатації та ремонту (наказ № 24/1 від 06.08.2018 р.).

Протягом 2019 р. заробітну плату позивачу стали виплачувати нерегулярно, частинами, а потім сплату взагалі припинили. По причині невиплати заробітної плати, він 29.11.2019 р. звільнився за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП України (наказ № 54-к від 29.11.2019 р.)

Згідно розрахунку, заборгованість складає 28 871 грн. 30 коп. (без урахування прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів), за період з 01.04.2019 р. по 29.11.2019 р.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 116, 117 КЗпП України, просить суд стягнути з ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату та розрахункові при звільненні за період з 01.04.2019 р. по 29.11.2019 р. у розмірі 28871 грн. 30 коп. (без урахування прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів); Стягнути з ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн. 00 коп.; відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України видати виконавчий лист про негайне стягнення з ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» на її користь місячної заробітної плати за квітень 2019 р. в розмірі 5802 грн. 26 коп.

Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року провадження по цій справі відкрито, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Призначено підготовче судове засідання на 20.03.2020 року на 13 год. 30 хв.

27 лютого 2020 року від представника відповідача - адвоката Рогозіна О.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

2 березня 2020 року від представника відповідача - адвоката Рогозіна О.В. до суду надійшов відзив на позов, із змісту якого вбачається, що відповідач проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити у повному обсязі, а також клопотання про допит в суді у якості свідка головного бухгалтера ДРПВІ « Запоріждіпроводгосп» ОСОБА_2 . В обґрунтування заперечення зазначено, що відповідачу не вірно було нараховано заробітну плату, розрахунки, надані до суду, є невірними та не містять необхідних реквізитів, як то номер, підпис особи, яка його склала. Відсутні первинні документи. На цей час проводиться перерахунок заробітних плат робітникам, виплачених у період часу з 2018 року по кінець 2019 року, які нараховані попереднім бухгалтером з порушеннями, а саме: розмір доплат за суміщення, посадові оклади не вірно індексувались. Надати інформацію про розмір заборгованості перед позивачем можливо тільки після проведення перерахунків та аналізу, що неможливо зробити у короткий час.

12 березня 2020 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, по тексту якого ним висловлена думка з приводу заяви представника відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження та клопотання щодо допиту в суді в якості свідка головного бухгалтера підприємства - ОСОБА_2.

З доводами відповідача позивач не згоден з наступних підстав. Жодних доказів відповідачем не надано. Якщо відповідач вважав невірним нарахування, він зобов`язаний був сплатити суму, з якою він згоден, а іншу - оспорювати. Згідно Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ОМС-ЗП4191/1757/НД/НП/АВ від 23 грудня 2019р., в ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» виявлені численні порушення відповідачем трудового законодавства, в т.ч. не виплата заборгованості по заробітній платі та розрахункових при звільненні), про що винесено Припис про усунення порушень № ОМС-ЗП 4191/1757/ НД/НП/АВ від 23.12.2019р. В переліку осіб, по яким проведено перевірка, позивач також вказаний. Але, помилок в нарахуванні заробітної плати позивача, відпускних, лікарняних та/або розрахункових при звільненні встановлено не було. Відсутні підстави викликати в судове засідання в якості свідка головного бухгалтера ОСОБА_2 та/або інших осіб. Вся необхідна інформація є в наявності у роботодавця та зберігається в бухгалтерії та відділі кадрів. Зокрема, у особовій справі працівника та табелях робочого часу. Комплекс дій відповідача призводять лише до затягування процесу та розглядаються позивачем як зловживання своїми процесуальними правам.

20.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду на 04.06.2020 року на 11 год. 00 хв..

Представник позивача - адвокат Опанасенко Л.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 19 січня 2015 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду слюсаря по комунікаціям в ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» (наказ № 1а-к від 19.01.2015 р.), що підтверджується записом № 8 трудової книжки серія НОМЕР_2.

30.01.2015 р. ОСОБА_1 переведено на посаду інженера по ремонту комунікацій (наказ № 1.2 від 30.01.2015 р.), що підтверджується записом № 9 трудової книжки серія НОМЕР_2.

06.08.2018 р. ОСОБА_1 переведено на посаду інженера з організації експлуатації та ремонту (наказ № 24/1 від 06.08.2018 р.), що підтверджується записом № 10 трудової книжки серія НОМЕР_2.

29.11.2019 р. ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП України (наказ № 54-к від 29.11.2019 р.), що підтверджується записом № 11 трудової книжки серія НОМЕР_2.

Згідно довідки про невиплачену зарплату № 65 від 27.04.2020 року, заборгованість ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» перед ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 р. по 29.11.2019 р. складає 28871, 30 грн.

Згідно ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та зробити з ним розрахунки в строки визначені законодавством.

Відповідно до ст. 43 Конституції України громадяни України мають право на своєчасне одержання винагороди за працю.

Згідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищую шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 21, ст. 22 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

На день звільнення ОСОБА_1 з ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп», останнє повинно було виплатити йому заборгованість по заробітній платі: за квітень 2019 року - 5802, 26 грн., за серпень 2019 р. - 4690,50 грн., за вересень 2019 р. - 5696,70 грн., за жовтень 2019 р. - 4690,50 грн., листопад 2019 р. - 7991,34 грн. Всього сума заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, складає 28871,30 грн.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Стороною відповідача не надано суду будь-якого належного чи допустимого доказу того, що підприємством вживаються залежні від неї заходи щодо належного виконання покладеного на нього зобов`язання, а тому суд приходить до висновку, що повний розрахунок при звільненні ОСОБА_1 з підприємства не проведений з вини роботодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. При встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що передбачено ч. 3 ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Перевіркою наявних в матеріалах справи документів на підтвердження суми судових витрат на правничу допомогу встановлено, що як розрахунок, так і сума відповідають вимогам наведеної норми цивільного процесуального законодавства, у зв`язку з чим зазначена вимога позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п. 1.ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Опанасенко Лілії Валеріївни, задовольнити.

Стягнути з Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.105; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) заборгованість із заробітної плати за період з 01 квітня 2019 року по 29 листопада 2019 року у розмірі 28871,30 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят одної гривні 30 копійок).

Стягнути з Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» (місцезнаходження : м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.105 ; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути з Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.105; ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.105; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) заробітної плати за 1 (один) місяць, а саме за квітень 2019 року у розмірі 5802, 26 грн. (п`ять тисяч вісімсот дві гривні 26 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 04 червня 2020 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби ( COVID -19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: М.В. Антоненко