ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4618/20 Справа № 199/9360/19 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що у період з 01 травня 2016 року по 01 листопада 2018 року йому було нараховано позивачем до сплати за надані послуги за неправомірно завищеними тарифами на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року, яка в подальшому була скасована у судовому порядку з моменту винесення. Проте відповідач відмовив йому у здійснені перерахунку вартості за надані послуги у вказаний період, тому він просив суд зобов`язати КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради останнім у період з 01 травня 2016 року по 01 листопада 2018 року за житлово-комунальні послуги централізоване опалення.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року у задоволенні позовну ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення першої інстанції мотивовано тим, що незгода з тарифами на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідачем нарахована вартість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з застосуванням тарифів, які встановлені чинною Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31 березня 2015 року (зі змінами).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року по справі 826/9665/16 про визнання протиправною та нечинною постанову КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року, було визнано, що ціни встановлені у тому числі її побутовим споживачам, а також для надання населенню послуги з постачання гарячої води, не є єкономічно обгрунтованими. Крім того, суд першої інстанції не проаналізував той факт, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31 березня 2015 року (зі змінами) була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, так само як і тарифи, розраховані на підставі цієї постанови.

28 квітня 2020 року комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради подало відзив на апеляційну скаргу, який мотивовано тим, що скаржник не наводить жодних доводів, окрім тих, що були предметом розгляду суду, доводи апеляційної скарги повторюють зміст позовної заяви та зводяться до переоцінки доказів у справі та не згоді з рішенням суду першої інстанції. Поряд з іншими доводами відповідач звертає увагу, що не здійснює встановлення ціни на газ, а лише надає послугу з газопостанчання відповідно до укладених договорів з споживачами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Судом встановлено, що 15 вересня 2019 року і 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся на адресу КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради із письмовими заявами про здійснення перерахунку сплачених сум за централізоване опалення, які були надані за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на оскарження у судовому порядку правового акту, яким були затверджені завищені тарифи.

Листом № 2445 від 25 вересня 2019 року КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради відмовило позивачеві у здійсненні перерахунку вартості наданих послуг, оскільки судовим рішенням, яким визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року, на підставі якої були розраховані тарифи на сплату послуг, не зобов`язано виконавців послуг із централізованого опалення провести перерахунок послуг із централізованого опалення за період з 01 травня 2016 року по 01 листопада 2018 року на підставі зміни тарифів у цей період.

Тарифи у зазначений період нараховані відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758».

Рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27 квітня 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем нарахована вартість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання із застосуванням тарифів, які встановлені чинною Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31 березня 2015 року (зі змінами).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають письмовим матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про залишення поза увагою рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року по справі 826/9665/16 про визнання протиправною та нечинною постанову КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року, висновків суду не спростовують, оскільки вказана постанова втратила свою чинність лише 01 листопада 2018 року.

На момент проведення нарахувань за послуги із централізованого опалення та постачання гарячої води у період з 01 травня 2016 року по 01 листопада 2018 року діяла постанова Національної комісії № 1171 від 31 березня 2015 року, якою встановлено тариф за дану послугу.

Дії відповідача відповідно до нарахувань за послуги із централізованого опалення у період з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року відповідали чинним нормативним актам.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не проаналізував той факт, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31 березня 2015 року (зі змінами) була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, так само як і тарифи, розраховані на підставі цієї постанови, не заслуговують на увагу, оскільки повторюють зміст позовної заяви, які були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида