07.07.2020 Справа № 756/90/20
Унікальний № 756/90/20
Провадження 4-с/756/81/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Макарової С.П.

за участю представника заявника ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченко Ігора Валерійовича, зацікавлені особи: Чигиринський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» та клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що постановою від 08.09.2016 року державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка І.В. було відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-2342, який виданий 20.10.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про звернення стягнення на заставне майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір-чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що дії державного виконавця при винесенні постанови від 08.09.2016 року є неправомірними, такими, що порушують права боржника, а постанова від 08.09.2016 року підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на норми Закону України «Про виконавче провадження», які були чинні на час вчинення дій по винесенню оскаржуваної постанови.

Заявник зазначає, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не дотримані вимоги ст.ст. 6,11,18,19,20,22,25,26 Закону України «Про виконавче провадження(в редакції, яка була чинна станом на час вчинення оскаржуваних дії)

У судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав, вважав за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованих осіб.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року до участі в розгляді справи в якості зацікавлених осіб залучено Чигиринський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), представники яких в судове засідання не з`явилися. З Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла відповідь що станом на 19.05.2020 у них на виконанні виконавче провадження № 52184394 щодо боржника ОСОБА_1 на виконанні не перебувало.

15.06.2020 року на адресу суду з Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, а також копія виконавчого провадження.

Заінтересована особа державний виконавець Биченко І.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у матеріалах виконавчого провадження № 52184394. Причину неявки суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмові заперечення в яких просить суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з посиланням на можливу описку в постанові державного виконавця дата 08.09.2016 та з посиланням на те, що скаржник не вказав які його права порушено даною постановою. Просили суд в задоволенні скарги відмовити. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність нез`явившихся учасників справи за наявними матеріалами справи.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

Постановою від 08.09.2016 року державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка І.В. було відкрите виконавче провадження № 52184394 про примусове виконання виконавчого листа № 2-2342, який виданий20.10.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про звернення стягнення на заставне майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір-чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або іншій нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи з вищевказаного, суд застосовує до правовідносин які виникли між заявником та іншими учасниками виконавчого провадження № 52184394 норми Закону України «Про виконавче провадження», які були чинні на час цих правовідносин.

Згідно ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз`яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження». державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення(далі-виконавчий документ) у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України у виконавчому документі зазначаються: резолютивна частина рішення, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У постанові від 08.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження вказано, що заява про примусове виконання подана 08.09.2016 року.

Одночасно з цим, заява представника стягувача містить іншу дату - 20.09.2016 № 26-12/682.

Як додаток до цієї заяви вказані: виконавчий лист Оболонського райсуду м. Києва від 20.10.2010 року по справі № 2-2342/10 та копія довіреності представника стягувача на ім`я ОСОБА_2 .

Довіреність представника стягувача має вказівку на строк її дії - з 16.06.2015 року до 16.06.2016 року.

Виходячи з цього станом на час подання заяви про примусове виконання рішення - вересень 2016 року довіреність представника стягувача ОСОБА_2 втратила свою чинність.

Виходячи з вищевказаного, державний виконавець відкрив виконавче провадження 08.09.2016 року за відсутності заяви повноважного представника стягувача про примусове виконання рішення та у відсутності виконавчого документу.

Згідно ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У заяві стягувача про примусове виконання рішення вказано, що боржник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . У виконавчому документі зазначена інша адреса боржника - АДРЕСА_2 , яка також зазначена у паспорті боржника.

Житлове приміщення, за адресою, яка вказана в заяві стягувача про примусове виконання рішення належить ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадження №57658655 Чигиринського РВДВС у Черкаській області, а стягувачем у виконавчому провадженні №57658655 є Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Стягувач не надав доказів того, що фактичним місцем проживання ОСОБА_1 чи місце його роботи чи місцем знаходження його майна є АДРЕСА_1 та того, що ОСОБА_3 є особою, яка пов`язана з ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане виконавче провадження № 52184394 було відкрите з порушенням ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст. 23 Закону України « Про виконавче провадження»:

1. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У відповідності до ст.25Закону України «Про виконавче провадження»

Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1)пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Відповідно до записів у виконавчому листі, якій виданий Оболонським районним судом м. Києва 20.10.2010 року у цивільній справі № 2-2342/10 цей виконавчий лист було повернуто стягувачу за п.7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції яка діяла на той час) 29.05.2015 року.

Із заяви про примусове виконання рішення від 20.09.2016 року вбачається, що стягувач повторно звертається із заявою про примусове виконання рішення через більш ніж через рік - з пропуском строку, який встановлений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»( редакції, яка діяла станом на вересень 2016 року).

У заяві про примусове виконання рішення від 20.09.2016 року представник стягувача просить прийняти на виконання виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва від 20.10.2010 року по справі № 2-2342/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 51-07 від 05.04.2007 р. в розмірі 524722,65 грн., державне мито в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн., шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір-чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

До цієї заяви про примусове виконання рішення додається виконавчий лист, який виданий 20.10.2010 року Оболонським районним судом м. Києва у цивільній справі № 2-2342/10р., в якому зазначений наступний зміст резолютивної частини рішення суду: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 51-07 від 05.04.2007 р. в розмірі 524722,65 грн., державне мито в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. Звернути стягнення на заставне майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір-чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер, номер шасі(кузова,рами) НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

У постанові від 08.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем вказується тільки частина резолютивної частини рішення суду: Звернути стягнення на заставне майно, а саме: легковий автомобіль марки Lexus, колір-чорний, модель GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно ст. 384 ЦПК України(в редакції, яка діяла станом на час оскаржуваних дій) скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст. 385 ЦПК України(в редакції, яка діяла станом на час оскаржуваних дій) скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У відповідності до ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Матеріали виконавчого провадженні № 52184394 не містять доказів повідомлення боржника ОСОБА_1 про вчинення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні, не містять доказів отримання боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 року, оскільки протилежне судом не встановлено.

З огляду на те, що боржник ОСОБА_1 (його представник) ознайомився з копіями матеріалів виконавчого провадження № .01.2020 року, суд вважає, що десятиденний строк для подання скарги пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (див. рішення від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини»).

Практика ЄСПЛ щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 розділу І Конвенції, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.

Аналізуючи таку практику у контексті гарантій, закріплених статтею 6 розділу І Конвенції, можна зробити висновок, що причини порушення прав людини частіше за все полягають у недосконалому законодавстві або в його практичному застосуванні державними органами та судовими інстанціями.

ЄСПЛ у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Салов проти України» зауважує, що однією з вимог, яка постає з вислову «передбачений законом», є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись «законом», якщо її не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія. Крім того, ЄСПЛ підкреслює, що рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості й статусу тих, до кого він застосовується.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази суд вважає, що дії державного виконавця при винесенні постанови від 23.08.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 52184394 є неправомірними та такими що порушують права заявника, як боржника у виконавчому провадженні, є такими, що суперечать ст.ст.6,11,18-20,22,23,25,26 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції станом на час здійснення оскаржуваних дій).

З урахуванням вищевказаного, вимоги заявника, які викладені у скарзі підлягають задоволенню повністю. Слід поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка І.В., який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у виконавчому провадженні № 52184394; визнати неправомірними дії державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка І.В. у виконавчому провадженні № 52184394 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 року щодо виконавчого листа № 2-2342 виданого 20.10.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, звернення стягнення на заставне майно; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 року державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка І.В. у виконавчому провадженні № 52184394.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2 ) на дії державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченко Ігора Валерійовича (Черкаська область, м.Чигирин, вул.Б.Хмельницького, 26), зацікавлені особи: Чигиринський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) (Черкаська область, м.Чигирин, вул.Б.Хмельницького, 26), Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального упправління Міністерства юстиції (м.Київ) (м.Черкаси, вул.Вернигори, 4), Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» (м.Черкаси, вул.Шевченка, 320) на дії державного виконавця та клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка Ігора Валерійовича, який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у виконавчому провадженні № 52184394.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка Ігора Валерійовича у виконавчому провадженні №52184394 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 року щодо виконавчого листа № 2-2342 виданого 20.10.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, звернення стягнення на заставне майно.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 року державного виконавця Черкаського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який входить до виконавчої групи, створеної на базі Чигиринського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Биченка Ігора Валерійовича у виконавчому провадженні № 52184394.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2020 року.

Суддя Н.О. Яценко