Провадження № 2-з/359/69/2020
Справа № 359/5363/18
УХВАЛА

30 червня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

11.06.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_1 до засідання 12.06.2020, до якого також було додано заяву 4.(3.2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2020 було визначено суддю : Муранову - Лесів І.В. для розгляду вище зазначеної заяви.

За змістом поданої заяви щодо забезпечення позову «Заява-4.(3.2)» ОСОБА_1 , посилаючись на вимоги ст..ст.149,150,152 ЦПК України, просить суд:

-1) визнати його право на самозахист, зокрема у спосіб «цільові внески на потреби СТ», а не «членські внески на утримання ГО/ч. 1 п. 2 ст. 16 ЦКУ);

-2) заборонити посадовцям ГО помсту за наміри досягти справедливість ч. 10 п. 2 ст. 16 ЦКУ, ч. 2 п. 1 ст. 150 ЦПКУ, ст. 11 ККУ, цькувати, обтяжувати: а) пошук і повернення зниклих набутків, б) спокійний відпочинок на дачній ділянці АДРЕСА_1 , відключати світло, забороняти користуватись власністю СТ і послугами для СТ, дороги, охорона, проблеми інфраструктури/ фінансові, комунальні, екологічні, господарські організаційні тощо;

3) зобов`язати ГО припинити порушення особистих прав і інтересів дачника ч. 3 п. 2 ст. 16, ч. 2.3 п. 1 ст. 150 ЦПКУ, тобто не вчиняти діяння, що погіршують ситуацію, переглянути обов`язки - зобов`язання ГО для вирішення проблем інфраструктури СТ ч. 3 п. 1 ст. 150 КПКУ, оптимізувати витрати громадських коштів (набутків), планувати діяльність ГО з огляду на пропозиції дачників СТ; компенсувати (відшкодувати) йому особисту шкоду, негативні наслідки у спосіб «вибачення», «прощення дріб`язкового боргу» по членським внескам на утримання ГО попри цільові внески на господарські проблеми СТ, пошук і проведення в СТ зниклих набутків (сотні тисяч грн.) тощо;

4) вжити запобіжні рішення суду у захисті безпеки СТ, попри «Заява-4.(3.2)» не зупиняє шкідливі наслідки негативних діянь ГО в СТ (п. 10 ст. 150 ЦПКУ).

Вивченням заяви та матеріалів цивільної справи, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову ( ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

За правилами ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, ч. 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Встановлено, що 09.07.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_1 , надійшла позовна заява (а. с. 1-3) та з урахуванням поданих уточнених заяв (а. с. 6-8, 16-18, 69-70) про визнання недійсною постанови громадської організації «Садівниче товариство «Сокіл», визнання незаконними дій громадської організації «Садівниче товариство «Сокіл» та стягнення моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною10 ст. 150 ЦПК України, визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Дослідивши позовні вимоги та вимоги викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає, що заява фактично дублює частину позовних вимог по суті, що є недопустимим та суперечить нормам цивільного процесуального законодавства, зокрема ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, проаналізувавши подану заяву, суд вважає, що відомостей щодо дійсної та реальної загрози невиконання судового рішення, у разі задоволення позову, матеріали справи не містять, також такі докази не додані до заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів