Справа №:755/163/20
Провадження №: 4-с/755/2/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва від скаржника ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Мірошника Олексія Владиславовича.

Скаргу обґрунтовано тим, що скаржником на примусове виконання до Новоархангельського РВ ДВС було направлено два виконавчі листи видані Дніпровським районним судом м. Києва. Постановами державних виконавців провадження за виконавчими листами було відкрито. За результатами розшуку боржника ОСОБА_2 згідно повідомлення Новоархангельського ВП ГУНП в Кіровоградській області боржника було розшукано та встановлено, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з чим, виконавчі провадження були передані до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Державним виконавцем Мірошником О.В. дані виконавчі провадження було об`єднані у зведене ВП № 60614658. 06 вересня 2019 року стягувачем було подано до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві заяву про вчинення ряду дій, які останній просив здійснити для ефективного виконання рішення суду. Також, ОСОБА_1 просив у поданій заяві повідомили його про розгляд такої заяви, однак на даний час, скаржнику нічого не надходило та відсутнє надходження будь-яких коштів від боржника у вказаних виконавчих провадженнях. Таким чином, скаржник вимушений звернутися із даною скаргою до суду.

Скаржник в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Боржник в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про слухання справи, причини неявки суду невідомі.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про слухання справи, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України провести розгляд справи без участі заявника та державного виконавця, оскільки згідно вимог ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст.257 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно проаналізувавши доводи скаржника та наявні докази, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з позовної заяви, 11 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 755/12460/17 на виконання рішення суду від 19 лютого 2018 року відповідно до якого суд ухвалив стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 38 453,20 гривень.

Також, 23 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №755/13553/17 на виконання рішення суду від 28 лютого 2018 року відповідно до якого суд ухвалив стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 передоплату за договором поставки №33 від 03 грудня 2016 року у розмірі 26 700,00 гривень.

18 червня 2018 року в.о. начальника відділу Новоархангельського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Погрібним Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56618490 з примусового виконання виконавчого листа №755/03553/17 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 23 травня 2018 року.

31 липня 2019 року начальником відділу Новоархангельського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Галімон О.В. винесена постанова про передачу виконавчого провадження № 59235254 з примусового виконання виконавчого листа № 755/12460/17 виданого Дніпровським районним судом м. Києва до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

06 серпня 2019 року начальником відділу Новоархангельського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Галімон О.В. винесена постанова про передачу виконавчого провадження № 56618490 з примусового виконання виконавчого листа № 755/13553/17 виданого Дніпровським районним судом м. Києва до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

06 вересня 2019 року стягувач звернувся до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою в якій просив вчинити ряд виконавчих дій передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до чеку Укрпошти така заява була направлення на адресата: «ВДВС».

14 листопада 2019 року державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мірошником О.В. винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а саме об`єднано виконавчі провадження № 56618490 та № 59235254 у зведене виконавче провадження № 60614658.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Із матеріалів справи вбачається, що стягувач ОСОБА_1 звернувся 06 вересня 2019 року до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про вчинення в рамках виконавчого провадження ряд дій передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»

Судом неодноразово скеровувалися запити на адресу Відділу про витребування копії матеріалів зведеного виконавчого провадження № 60614658, які були отримані, однак залишені без реагування зі сторони Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Крім того, скаржник до своєї скарги не надав жодного доказу, який би свідчив про те, що державний виконавець не вживалися заходи для повного та своєчасного виконання рішення суду. Сама по собі подана заява не може бути належним доказом, оскільки не містить точного найменування адреса, а саме, що це був Солом`янський відділ державної виконавчої служби та те. що така заява була отримана державним виконавцем Мірошником О.В. та в подальшому була проігнорована ним.

А також, враховуючи тривалий розгляд справи, а саме з 17 січня 2020 року по 19 червня 2020 року, скаржником під час слухання справи не надсилалися заяви щодо ходу розгляду справи та не заявилися будь-які клопотання, які могли б надати суду можливість повно та всебічно з`ясувати всі обставини по даній скарзі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Предметом скарги у цій справі є оцінка законності дій державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом в ході розгляду справи не було встановлено, що державний виконавець, дії якого оскаржуються, не вчинив всіх необхідних дій для примусового виконання рішення суду.

Скаржником доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не надано з даного приводу.

Статтею 451 ЦПК України встановлено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, якщо оскаржуванні рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволені скарги.

З наявних матеріалів справи не вбачається порушення державним виконавцем прав, свобод чи законних інтересів скаржника при здійсненні дій по виконанню рішення суду, скарга є недоведеною та необґрунтованою.

За таких обставин, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2020 року.

Суддя Н.О. Яровенко