ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2633/19 Номер провадження 22-ц/814/1565/20Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Панченка О.О., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач порушив зобов`язання, покладені на нього згідно умов договору про надання банківських послуг № б/н від 17 січня 2008 року, внаслідок чого у відповідача утворилась кредитна заборгованість у розмірі 519 138 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4864 грн. 54 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 510 462 грн. 46 коп., заборгованості за пенею - 3811 грн. 30 коп.

Просило стягнути з ОСОБА_1 частину суми заборгованості за кредитом у розмірі 127 856 грн. 57 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4864 грн. 54 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 17 січня 2008 року по 29 грудня 2017 року - 122 992 грн. 03 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із сумою судових витрат 1 921 грн. 00 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 січня 2008 року в сумі 4 864 грн 54 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4 864 грн. 54 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 73 грн. 00 коп.

Вимоги апеляційної скарги

З рішенням суду в частині не задоволених позовних вимог не погодилось АТ КБ «Приватбанк» та оскаржило його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що заява від 16 січня 2008 року, підписана ОСОБА_1 містить інформацію про відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Крім того, зазначає, що судом не взято до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 127856 грн. 57 коп. та беручи до уваги положення ч. 13 ст. 7, ст. 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» оскаржується рішення суду лише в частині не задоволення вимог щодо стягнення відсотків.

А тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Встановлені обставини справи

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17 січня 2008 року підписано заяву № б/н про відкриття карткового рахунку, згідно якої отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями зазначеної заяви та паспортних даних відповідача.

Даною заявою встановлено базову процентну ставку за користування кредитом в розмірі 36 % річних.

АТ КБ «Приватбанк» обов`язок щодо відкриття кредитного ліміту виконало повністю.

Однак, згідно з розрахунку наданого банком станом на 31 жовтня 2019 року відповідач свої обов`язки щодо повернення кредиту не виконала у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 519138 грн. 30 коп., з яких 4864 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом, 510462 грн. 46 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3811 грн. 30 коп. - заборгованість за пенею.

Позиція апеляційного суду

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, пені та штрафів суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. При цьому суд послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Аналізуючи матеріли справи колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо відмови у стягнені відсотків за користування кредитом виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При цьому, суд першої інстанції належним чином не дослідив надані позивачем докази та не врахував, що анкета-зава б/н від 17 січня 2008 року, підписана відповідачем, встановлює базову процентну ставку за користування кредитом в розмірі 36 % річних.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 17 січня 2008 року вбачається, що станом на 31 жовтня 2019 року відповідач свої обов`язки щодо повернення кредиту не виконала у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 519138 грн. 30 коп., з яких 4864 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом, 510462 грн. 46 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3811 грн. 30 коп. - заборгованість за пенею.

Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з того, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 548/15991/13-ц та постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 361/2385/18-ц.

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, правом на подачу відзиву не скористалася, заперечень щодо правильності наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку не заявляла, власний розрахунок не надавала, жодних інших пояснень, заяв, клопотань до судів не подавала.

При цьому, з позовної заяви вбачається, що банк просив стягнути з відповідача 127856 грн. 57 коп., а саме 4864 грн 54 коп. - заборгованість за кредитом та 122992 грн. 03 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом з 17 січня 2008 року по 29 грудня 2017 року.

Колегія суддів звертає увагу, що заява підписана відповідачем містить умови щодо процентної ставки за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Дана заява підписана Шимко Т.М. особисто.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення відсотків за користування кредитом у зв`язку з відсутністю даної інформації в заяві на підставі правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, те що відповідач не виконував належним чином взяті на себе кредитні зобов`язання, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні процентів.

Позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за кредитним договором слід задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 122992 грн. 03 коп.

Змінити рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користьАТ КБ «Приватбанк» судових витрат збільшивши їх з 73 грн. 00 коп. до 1921 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Щодо судових витрат

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення позовних вимог з ОСОБА_1 на користьАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги - 2881,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року в частині відмови в стягненні процентів - скасувати.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за кредитним договором слід задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьакціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 122992 грн. 03 коп.

Змінити рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користьакціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судових витрат збільшивши їх з 73 грн. 00 коп. до 1921 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьакціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги - 2881 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 02 липня 2020 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.О. Панченко

Л.І. Пилипчук