Ухвала

14 липня 2020 року

м. Київ

справа № 520/20060/19

провадження №61-8482ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У липні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 04 червня 2020 року.

З поданих матеріалів вбачається, що недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 червня 2020 року, заявником не усунуто, оскільки з визначених 2 102,00 грн судового збору заявником сплачено лише 768,40 грн.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року переглянуто ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року, предметом оскарження у вказаній справі є ухвала суду.

З огляду на вказане вище, твердження заявника про неправильне визначення Верховним Судом розміру судового збору є безпідставними та ґрунтуються на хибному тлумаченні правових норм.

Враховуючи, що подані матеріали містять підтвердження сплати судового збору в неповному розмірі, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 04 червня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 18 травня 2020 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара