Справа № 646/2689/20
Провадження № 2-д/639/6/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С. М.,

розглянувши доручення Кяпазського районного суду міста Гянджа Азербайджанської Республіки про вручення судових документів на території України ОСОБА_1 ,

встановив:

Із Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 06.05.2020 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло на виконання доручення азербайджанського суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

06.05.2020 Червонозаводським районним судом м. Харкова на виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України з метою визначення підсудності зроблено відповідний запит у Реєстрі територіальної громади міста Харкова щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 .

За результатами отриманої інформації встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вказане доручення ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.05.2020 передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова та відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2020 передана у провадження судді Гаврилюк С. М.

Відповідно до ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

28.05.2020 ухвалою суду прийнято до виконання та призначено до судового розгляду в Жовтневому районному суді м. Харкова вищевказане доручення Кяпазського районного суду міста Гянджа Азербайджанської Республіки про вручення судових документів на території України ОСОБА_1 на 09.06.2020 о 12-30 год.

Згідно з положеннями статті 6 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану 22 січня 1993 року у м. Мінську, яка набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року, Договірні Сторони надають одна одній правову допомогу шляхом виконання процесуальних та інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, у тому числі: вручення документів та допит сторін. А в силу положень статті 8 цієї ж Конвенції, при виконанні доручення про правову допомогу запитувана установа застосовує законодавство своєї держави.

Виходячи з частини 1 ст. 500 Цивільного процесуального кодексу України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Частинами 1 та 2 ст. 501 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Виклик до суду чи інші документи, що підлягають врученню за дорученням іноземного суду, вручаються особисто фізичній особі чи її представникові або представникові юридичної особи під розписку.

Копію ухвали та судову повістку направлено ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, а також за адресою електронної пошти останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте, ОСОБА_1 - особа, у відношенні якої забезпечувалось проведення судового доручення, у приміщення Жовтневого районного суду м. Харкова у призначений час 09.06.2020, та повторно 24.06.2020, 07.07.2020 не з`явився, електронною поштою на адресу суду надіслав 22.06.2020 заяву, в якій зазначив, що наразі ОСОБА_1 знаходиться у Турецькій Республіці та через введені карантинні заходи три місяці він не може звідти виїхати та просить відкласти розгляд справи, а 26.06.2020 на адресу суду електронною поштою надіслав заяву, в якій повторно зазначив що наразі знаходиться в Турецькій Республіці та буде після карантину.

Таким чином, виконати вищевказане судове доручення Жовтневий районний суд м. Харкова можливості не має.

У відповідності до ч. 6 ст. 500 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Згідно частини 5 ст. 8 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, у тому випадку, якщо правова допомога не може бути надана, запитувана установа повертає документи запитуючій установі та одночасно повідомляє про обставини, які перешкоджають виконанню доручення.

При цьому, суд враховує положення пункту 3.7. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, якими передбачено, що у разі неможливості виконання іноземного доручення суд України через Головне управління юстиції повертає доручення Мін`юсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню. Суд України також додає відповідні підтвердні документи, зокрема, у разі невиконання у зв`язку з неявкою особи до суду - копії документів (судових повісток, повідомлень, розписок) на підтвердження того, що особу принаймні двічі було запрошено до суду України у порядку, установленому законодавством України.

У разі невиконання іноземного доручення про вручення документів суд України заповнює формуляр, що надійшов разом з дорученням, або складає підтвердження про вручення документів, зазначивши також причини невиконання.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне повернути без виконання судове доручення Кяпазського районного суду міста Гянджа Азербайджанської Республіки про вручення судових документів на території України ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 260, 500, 501 Цивільного процесуального кодексу України; Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану 22 січня 1993 року у м. Мінську; Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, суд

УХВАЛИВ:

Судове доручення Кяпазського районного суду міста Гянджа Азербайджанської Республіки про вручення судових документів на території України ОСОБА_1 повернути без виконання.

Надіслати до Кяпазського районного суду міста Гянджа Азербайджанської Республіки копію цієї ухвали та документи, що підтверджують неможливість виконання судового доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк