Справа № 692/396/20
Провадження № 2/692/225/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді - Чепурного О.П., при секретарі - Бубир В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кононівської сільської ради Драбівського району Черкаської область про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після смерті померлого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 25 березня 1992 року ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кононівської сільської ради Драбівського району Черкаської області Кононенко Н.Г., згідно з яким заповів усе належне йому майно позивачу. Позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день смерті. 25 березня 2020 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті померлого ОСОБА_2 25.03.2020 року після ознайомлення нотаріуса із наданими документами, була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність свідоцтва про право власності спадкодавця на житловий будинок, в зв`язку з вищезазначеним, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку спадкування за заповітом.

Позивач направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Кононівської сільської ради Кононенко Н.Г. від 25.03.1992 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_1 . Згідно довідки виданої Кононівською сільською радою Драбівського району Черкаської області від 26.02.2020 року №61 гр. ОСОБА_2 був зареєстрований як голова двору по АДРЕСА_1 з часу будівництва по 1995 рік. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.03.1995 серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилася спадщина. ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з копіями довідок Кононівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 02.06.2016 №237 та 26.02.2020 року №59, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті гр. ОСОБА_2 мав такий склад сім`ї: ОСОБА_1 , син, ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 . Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок що знаходиться в АДРЕСА_1 в зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого на майно, про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Починок Ю.В. від 25.03.2020 №70/02-31. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24.04.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у Драбівській державній нотаріальній конторі не заводилась. Інших спадкоємців що мали б право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено.

Відповідно до копії довідки КП «ЧООБТІ» від 12.03.2020 року №162, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 не зареєстровано. 27.02.2020 року на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , що підтверджується копією технічного паспорта.

Між сторонами виникли правовідносини щодо спадщини та регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Цивільного кодексу України 2003 року.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР.

Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

Оскільки позивач на час смерті ОСОБА_2 проживав з ним спільно та був членом його сім?ї, останній вступив в управління спадковим майном, тобто прийняв таким чином спадщину.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На даний час позивач користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності померлого на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на вищевказаний житловий будинок, з господарськими спорудами і будівлями, в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на майно в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 4,19,76,81, 206, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 548-549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок А-1, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий