РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/524/20

провадження у справі № 2/0285/368/20

23 червня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.

сторони у справі: позивач - ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник відповідачів ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_4

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди, -

встановив:

03.02.2020 року в адресу суду надійшла позовна заява, у якій ОСОБА_1 - позивач у справі, просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відповідачів у справі, на його користь 14 315 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями, а також понесені судові витрати (а.с.3-5).

В обґрунтування позову вказував на те, що у його користуванні перебуває дамба, яка знаходиться в с. Олександрівка Новоград-Волинського р-ну, де він вирощує малька риби. На виконання договору оренди дамби він сплатив орендну плату за користування дамбою, закупив малька риби та корм для нього на загальну суму 14 315 грн. 00 коп. Разом з тим, 19.08.2019 року біля 16 год. 30 хв. відповідачі, перебуваючи на дамбі, без відповідного погодження, самовільно вирвали дошки, які перешкоджали витіку води та випустили воду з дамби разом з мальком риби до іншої водойми, завдавши йому матеріальної шкоди на вказану суму та моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 5 000 грн., яку останні у добровільному порядку відшкодувати відмовляються.

Крім того, у змісті заявлених позовних вимог міститься клопотання про витребування з Новоград-Волинського ВП матеріалів перевірки за його зверненням. При цьому, у порядку ст. 84 ЦПК України, не зазначено, що позивачем вжиті заходи для отримання таких доказів та (або) неможливості самостійного їх отримання, тому останнє залишене без задоволення.

28.02.2020 року судом відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, визначено дату першого судового засідання, встановлено учасникам справи строк вчинення процесуальних дій (а.с.29).

Клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у порядку ст. 277 ЦПК України чи заперечень проти спрощеного позовного провадження до суду не подано.

03.04.2020 року до суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

05.06.2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому просить відхилити відзив на позовну заяву, як такий, що не відповідає обставинам події.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідачів у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві за позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Встановлено, що у строковому платному користуванні ОСОБА_1 перебуває дамба, площею 70 кв .м., розташована за адресою: с. Олександрівка в районі Карітас-Олександрівка Новоград-Волинського району Житомирської області, що слідує із Договору оренди майна від 19.01.2011 року (а.с.7-11).

11.01.2019 року ОСОБА_1 сплатив орендну плату за користування дамбою у розмірі 300 грн., закупив малька риби на загальну суму 10 175 грн. 00 коп. та корм для нього на 3 840 грн. 00 грн., таким чином поніс витрати на загальну суму 14 315 грн. 00 коп. (а.с.21-23).

20.08.2018 року ОСОБА_6 - дружина позивача (а.с.20), яка є співорендарем дамби (а.с.13), звернулася до Новорагд-Волинського ВП із заявою про вчинення неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відповідачами у справі, неправомірних дій щодо пошкодження 19.08.2018 року о 16 год. 30 хв. двох дощок, які перешкоджали витіку води, які призвели до випуску води з дамби разом з рибою до іншої водойми.

За результатами розгляду даного звернення факту вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановлено, що слідує із довідки інспектора з ювенальної превенції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області (а.с.15-16).

Згідно пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1 , 2 та 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

Із змісту ст. 81 ЦПК України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, позивачем та його представником не надано суду доказів, які б вказували на те, що саме неправомірними діяннями відповідачів була завдана матеріальна та моральна шкода.

Довідка інспектора з ювенальної превенції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, яка долучена до позовної заяви, не може слугувати таким доказом, оскільки в останній не встановлено факту вчинення відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на який вказує позивач.

Не надано позивачем і доказів, що відповідачі були притягнення до адміністративної відповідальності з даного приводу.

Відтак, позивачем не доведено, що саме діями відповідачів завдана йому матеріальна та моральна шкоди, а тому суд рахує за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір по справі.

Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування або ім"я сторін та інших учасників справи :

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання - АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання - АДРЕСА_3 ).

Дата складення повного судового рішення - 26.06.2020 року.

Головуюча А.В.Михайловська