Справа № 675/474/20
Провадження № 2/675/388/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., учасників справи:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 (по тексту - ОСОБА_2 , спадкодавець), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір, після смерті якої вступив в управління спадковим майном.

Зазначає, що являючись єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом, який виявив бажання прийняти спадщину позбавлений реалізувати свої спадкові права, оскільки в встановлений законодавством шестимісячний строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини.

За покликанням позивача про наявність спадкового майна у вигляді права на земельну частку (пай) на яке він може претендувати йому стало відомо вже по спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Як вказує позивач така обставина не дозволила реалізувати йому свої спадкові права, що слід врахувати як об`єктивно поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

На думку позивача, дана обставина є об`єктивною, що не оспорюється заінтересованими особами, в тому числі і відповідачем по справі, а відтак і перешкодила прийняти спадщину у встановлені строки.

У судовому засіданні 05.06.2020 року позивач позов підтримав повністю та просив також врахувати, крім викладених ним обставин, які підтверджені письмовими доказами, і показання заявлених ним свідків.

У судове засідання 25.06.2020 року позивач не з`явився, однак останнім подано письмову заяву про продовження розгляду справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду ним подано письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, задовольнивши заявлені вимоги позивача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 25.06.2020 року не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача в судовому засіданні 05.06.2020 року, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, показання свідків, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 11.02.2005 року вчинено актовий запис про смерть №6, що стверджено виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Судом враховано, що згідно довідки Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №148 від 31.01.2020 року ОСОБА_2 до моменту своєї смерті була зареєстрованою та фактично постійно проживала одна по АДРЕСА_1 .

Крім того, слід констатувати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.11.2019 року по справі №570/2943/19, яке набрало законної сили 12.12.2019 року.

У відповідності до заповіту ОСОБА_2 , посвідченого 06.12.2002 року, зареєстровано в реєстрі за №220, остання зробила заповідальне розпорядження, що належний їй земельний сертифікат, грошові заощадження та все належне їй майно, де б воно не було і з чого не складалося заповідає сину ОСОБА_1 . Вказані обставини стверджені копією вказаного заповіту.

При цьому рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.11.2019 року по справі №570/2943/19, яке набрало законної сили 12.12.2019 року було встановлено факт, що попри розбіжності в прізвищі позивача такий заповіт було складено саме на його ім`я.

Також є доведеною і та обставина, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), що підтверджено сертифікатом серії ХМ №0114144 в копії.

Згідно відомостей Ізяславської державної натаріальної контори №388/01-16 від 04.03.2020 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №59690268 від 04.03.2020 року, №59690306 від 04.03.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася; наявні відомості про заповіт, що зазначений вище.

Таким чином після смерті ОСОБА_2 спадщину ніхто не прийняв, а позивач є спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем по заповіту.

Як вбачається з повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Кунівське» №145 від 10.06.2020 року та його довідки №146 від 10.06.2020 року, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0114144, виданого 04.12.1996 року ОСОБА_2 було виявлено тільки у вересні 2019 року під час внутрішнього аудиту договорів оренди та вже після цього на відповідний запит передано ОСОБА_1 для оформлення спадщини.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

За змістом ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

У ході розгляду було встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом та будучи спадкоємцем за заповітом вчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини в силу об`єктивних причин, які в повній мірі не могли залежати від його волі з огляду на відсутність документальних відомостей про наявність спадкового майна, яке може спадкувати.

Проаналізувавши відомості, відображені у вказаних вище документах, які логічно та послідовно доповнюють одне одного, не суперечачи по своїй суті та змісту, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає доведеними обставини, викладені у позові в частині заявлених вимог.

Так на переконання суду покликання позивача заслуговують на увагу та в свою чергу не дозволили йому реалізувати свої спадкові права та у визначені строки звернутися з заявою про прийняття спадщини.

Аналізуючи викладене, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на зазначене вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а тому, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

На підставі ст.ст. 1272, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 2-13, 247, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення суду складено 25.06.2020 року.

Суддя О.В. Король