Справа № 495/3341/20
Номер провадження 6/495/100/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі судового засідання Акопян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.02.2010 року позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2009 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.06.2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд видав позивачці виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь.

12 червня 2020 року ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з втратою оригіналу.

У судове засідання 23 червня 2020 року сторони не з`явились, про час, дату місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа.

Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що заяву про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити на підставі нижченаведеного.

Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.02.2010 року позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2009 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, 25.06.2010 року суд видав позивачці виконавчий лист та державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження 33777470.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.11.2018 року на підставі заяви стягувача виконавчий лист було повернути стягувачу - ОСОБА_6 .

В 2020 році ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС щодо відновлення виконавчого провадження. Проте, Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС повідомив, що 08.12.2018 року оригінал виконавчого листа з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем Березнюк А.В. були поштою направлені на її адресу. Разом з тим, державний виконавець Березнюк А.В. не представив відповідний доказ, а саме поштове повідомлення про отримання адресатом - ОСОБА_1 , надісланої нібито пошти.

Одночасно з цим, поштову кореспонденцію від ДВС з оригіналом виконавчого листа стягувач ОСОБА_1 не отримувала, відповідно оригінал виконавчого листа втрачений, оскільки місце його знаходження нікому не відоме.

Відповідно до ч. 1ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

05 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконавчий лист може бути повторно пред`явлений для виконання до 24.07.2021 року, що було зазначено державним виконавцем постанові від 21.11.2018 року. Таким чином, ОСОБА_1 у встановлений строк звернулась до суду щодо видачу дублікату виконавчого листа.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

При цьому, слід зазначити, що виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав стягувача, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Суд звертає увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції,

У справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» зазначено, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України»).

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконане, виконавчий лист втрачений не з вини заявника, а у зв`язку з недбалістю виконавчої служби, що призвело до втрати виконавчого листа, що підтверджено матеріалами доданим до заяви, тому заява про видачу дублікату підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви. Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (630,60 грн.).

Керуючись ст. ст. 247, 258, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Видати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дублікат виконавчого листа № 2-1160/10 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину згідно з рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 630 грн. 60 коп.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя