Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 червня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою про стягання безпідставно отриманої пенсії у сумі 141 434 гривні 00 коп. звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 . Вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 , перебував на обліку в головному управлінні та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України №2262, яку було призначено з 25.03.2018 року на підставі пенсійного матеріалу, наданого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого долучено два витяги з наказів про звільнення, а саме: витяг з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15.02.2018 року №598 та витяг з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2018 №74. 08 жовтня 2019 року до головного управління надійшов лист Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Яким повідомлено, що відповідно до рішення Київського адміністративного суду міста Києва від 04.09.2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 року по справі №826/4090/18, накази командувача Сухопутних військ України (по особовому складу) від 15.02.2018 року №59та командира військової частини НОМЕР_2 від 24.03.2018 року №74 (по стройовій частині) (зі змінами, внесеними наказом від 26.03.2018 року №76) скасовані та відповідача ОСОБА_1 з 25.03.2018 року поновлено на військовій службі. Згідно наказу Командира військової частини НОМЕР_2 від 06.09.2019 року №203 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника командира 1 навчальної механізованої роти морально-психологічного забезпечення 1 навчального механізованого батальйону, але він не повідомив головне управління про своє працевлаштування, чим порушив ст.60 Закону України №2262. Таким чином, за період з 25.03.2018 року по 30.09.2019 року відповідачу ОСОБА_1 , який був працевлаштованим, головне управління продовжувало виплачувати йому призначену пенсію за вислугу років. У зв`язку з поновленням відповідача на посаді за період з 25.03.2018 року на виконання рішень судів, виникла переплата за період з 25.03.2018 року по 30.09.2019 року в сумі 141 434 гривень. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідача повідомлено про добровільну сплату надміру виплаченої пенсії, але останній не відреагував, та грошові кошти не повернув.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав, пояснивши, що 10 вересня 2019 року по телефону повідомив працівника управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі ОСОБА_2 про поновлення на роботі. 11-12 вересня 2019 року привіз до УПФУ в Козелецькому районі наказ командира військової частини НОМЕР_2 №203 від 06.09.2019 та інші документи і передав ці документи ОСОБА_2 . Таким чином вважає, що оскільки повідомив про працевлаштування УПФУ в Козелецькому районі, його вини у тому, що позивач продовжував виплачувати йому пенсію, немає. Заяву про утримання коштів до УПФУ не подавав.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 показала, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 повідомив її по телефону про поновлення на роботі. Після цього, ОСОБА_1 привіз наказ командира про поновлення, копію контракту та довідку про працевлаштування. 26.09.2019 року останній написав у приміщенні УПФУ в Козелецькому районі заяву про згоду на утримання переплаченої пенсії. Всі вищезгадані документи були нею направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

У судовому засідання встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

ОСОБА_1 , перебував на обліку в головному управлінні та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України №2262, яку було призначено з 25.03.2018 року на підставі пенсійного матеріалу, наданого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого долучено два витяги з наказів про звільнення, а саме: витяг з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15.02.2018 року №598 та витяг з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2018 №74.

Рішенням Окружного адміністративного суду Києва від 04 березня 2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року:

-визнано протиправним і скасовано наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 02 лютого 2018 року №53 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

-визнано протиправним і скасовано наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 лютого 2018 року №59 (по особовому складу);

-визнано протиправним і скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_3 24 березня 2018 року №74 (по стройовій частині) (зі змінами, внесеними наказом від 26 березня 2018 року №76);

-поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника командира навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення навчального механізованого батальйону 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру з 25 березня 2018 року;

-стягнуто з Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу в розмірі 124 528 гривень.

Наказом №203 командира військової частини НОМЕР_2 від 06.09.2019 року майора ОСОБА_1 , якого звільнено через службову невідповідність та якого згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 липня 2019 року №290, поновлено на посаді заступника командира 1 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення 1 навчального механізованого батальйону, який прибув з Козелецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з 06 вересня 2019 року зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпеченні.

Військовий комісар Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки листом від 04.10.2019 року №5/4476 повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновлення майора ОСОБА_1 на посаді 25.03.2018 року згідно рішення суду.

Згідно розрахунку від 09.10.2019 року Пенсійного фонду України на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №/2 ОСОБА_1 у період з березня 2018 року по вересень 2019 року виплачено 141 434 гривні 17 коп.;

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листами від 18.10.2019 року та 13.11.2019 року зверталося до ОСОБА_1 про добровільне повернення надміру сплаченої пенсії;

Згідно довідки № від 07.04.2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області і отримує пенсію за вислугу років, що призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 28.02.2020 року. З його пенсії відраховуються кошти в рахунок погашення переотриманої пенсії в розмірі 141 434 грн. 17 коп. за період 01.03.2018 по 30.09.2019 по причині поновлення його на службі в розмірі 20% розміру пенсійної виплати. Сума стягнених коштів у квітні становить 3 030 грн. 07 коп.

Заслухавши відповідача, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягання безпідставно отриманої пенсії задоволенню не підлягає із наступних підстав:

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

У відповідності до пункту 2.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.21. Порядку у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви.

У пункті 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Згідно з частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення наведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути стягнуті відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача.

Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.

До подібних висновків щодо застосування статті 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах: від 22 січня 2014 року № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Ці висновки підтвердила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262, яку було призначено з 25.03.2018 року на підставі пенсійного матеріалу, наданого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого долучено два витяги з наказів про звільнення (Наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15.02.2018 року №59 та витяг з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2018 року №74. На виконання рішення Окружного адміністративного суду Києва від 04 березня 2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року, наказом №203 командира військової частини НОМЕР_2 від 06.09.2019 року майора ОСОБА_1 , якого звільнено через службову невідповідність та якого згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 липня 2019 року №290, поновлено на посаді заступника командира 1 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення 1 навчального механізованого батальйону, який прибув з Козелецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з 06 вересня 2019 року зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпеченні. Отже, починаючи з 25.03.2018 по 30.09.2019 року відповідач не працював і за його позовом розглядався судом трудовий спір про поновлення на роботі.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів недобросовісності, зловживань з боку відповідача, подання ним недостовірних відомостей на момент призначення йому пенсії, що є процесуальним обов`язком позивача (статті 12, 81 ЦПК України).

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова від 05.02.2018 року в справі № 556/1231/17).

Ураховуючи те, що позивач не довів недобросовісності з боку набувача цієї пенсії на момент її призначення 25.03.2018 року, матеріалами справи підтверджується, що зі сторони відповідача ніяких зловживань щодо отримання виплаченої суми пенсії в розмірі 141 434 гривень у період з 25.03.2018 по 30.09.2019 року не було, позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягання безпідставно отриманої пенсії задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 5, 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 1215 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: