Єдиний унікальний номер 341/1224/19
Номер провадження 2/341/170/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юсип І.М.,

секретарів c/з: Король І.Л., Гомерди Г.М., Матейко О.С.

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача Федюк Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення неправильності запису та зобов`язання внести зміни в актовому записі цивільного стану,-

в с т а н о в и в:

11.07.2019 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до відповідача, і просить винести рішення яким, встановити факт неправильності запису про національності його матері в актовому записі про його народження, складеному виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради Галицького району, - зобов`язати Галицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовому записі цивільного стану № 214 від 17.08.1962 року про народження ОСОБА_1 , складеного виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради Галицького району, вказавши в графі «національність» матері « полька ».

Позов обґрунтував тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в с. Делієве Галицького району. Його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується його свідоцтвом про народження за № 214 від 17.08.1962 року. Однак в свідоцтві про його народження виявлені неправильності актового запису, де в графі національність його матері записано українка, замість правильно полька.

Встановлення факту належності його матері до польської національності має для ОСОБА_1 та його родини юридичне значення, так як необхідно для правильного визначення його національності за принципом кровних зв`язків, для впорядкування документів з метою скористатись правами, які гарантують особам польського походження і передбачені законами «Про карту поляка» та «Про репатріацію». Так, з народження ОСОБА_1 , який виховувався в польських традиціях та культурі, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки із своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, святкує польські свята та вважає себе поляком. Однак у його свідоцтві про народження національність матері визначена як українка, а його національність в цьому документі не зазначена. Через неправильні відомості щодо національності його матері в актовому записі про народження він не може довести своє польське походження, а також перешкоджає йому виготовити карту поляка для виготовлення візи в країну свого походження, і не дає можливості користуватися пільгами створеними для власників карти поляка.

Його мати ОСОБА_7 є полячкою за національністю, але відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України, її національність визначена як українка. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 є одна і таж особа, і є матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про хрещення матері від 1921 року видно, що ОСОБА_7 народилася в Польщі та була уродженою полячкою і сповідувала римо-католицьку віру, як її батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Довідкою від 06.06.2016 року виданої Римо-коталицькою парафією віднайдення святого Хреста Мокреліпє Замойсько -Любачівської єпархії засвідчується, що ОСОБА_7 та її батьки були за національністю поляками, та поховані на римо-католицькому цвинтарі у населеному пункті Мокреліпє в Польщі. Походження його матері також підтверджується скороченою копією актового запису про її народження та архівним витягом про реєстр мешканців с. Мокроліпє за 1933р., де зазначені дід та баба, а також його мати і ще її троє братів та одна сестра.

ОСОБА_1 звертався до відповідача про внесення змін до актового запису про народження по виправленню в графі національність матері з українка на полька. Висновком наданим відповідачем від 29.01.2019 року йому відмовлено у внесенні змін до зазначеного актового запису у зв`язку із тим, що інститут національності в Україні відсутній.

Всі документи, які б підтверджували належність його матері та батьків і інших членів сім`ї до польської національності знищені, крім тих які подані до позову, а тому він не має можливості встановити даний юридичний факт іншим шляхом, крім звернення до суду. Тому просив позов задоволити з наведених в позові підстав.

Представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник ОСОБА_2 зазначив, що в позові наведено достатньо підстав для задоволення позову, що підтверджується документами, а саме свідоцтвом про хрещення матері позивача, національність якої вказана полька, а у свідоцтві про народження позивача помилково зазначено українка. Просив встановити факт неправильності запису про національність матері в свідоцтві про народження позивача ОСОБА_1 та зобов?язати ДРАЦ внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судовому засідання заперечив щодо поданого позову, та пояснив, що 27 грудня 2018 року Галицьким РВ ДРАЦС було прийнято заяву ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про його народження, а саме просив виправити національність матері з українка на полька та дату його народження з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_3 . Було встановлено, що в актовому записі про народження №214 від 17.08.1962р., поновленому виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради на ОСОБА_1 , національність матері - українка, в актовому записі про смерть матері № 15 від 02.10.2009 року виданому на ОСОБА_7 в графі національність померлої відсутня. Крім того, актовий запис про народження ОСОБА_7 (згідно рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2016 ОСОБА_7 та ОСОБА_7 є одна і та ж особа, та є матірю позивача). Жодним документом не підтверджено, що національність матері позивача полька, а тому складений висновок про неможливість виправити в актовому записі про народження ОСОБА_1 національність матері з українка на польку, оскільки документально не підтверджено, що національність матері позивача полька.

На підставі зібраних документів відділом та які були подані заявником, зазначено національність матері - українка. Тому просила в позові відмовити, оскільки твердження ОСОБА_1 , що його мати по національності полька, а він виховувався відповідно до польських традицій та культури, сповідує римо-католицьку віру та підтримує стосунки і родичами поляками, святкує польські свята та вважає себе поляком, не є підставою та причиною для внесення змін до актового запису про народження, оскільки сповідування римо-католицької віри є правом будь-якої людини, і яке закріплено в Конституції України, як свобода віросповідання і не може бути підтвердженням того, що його мати за національністю полька.

Статтею ч.1 ст. 5 ЦПК України, визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Заслухавши пояснення представників позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що засвідчується копією свідоцтва про народження, яке видане 17.08.1962 року (а.с.14), однак із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.20). Його матір`ю є ОСОБА_7 , національність - українка.

З копії рішення Галицького районного суду від 10.10.2016 року видно, що ОСОБА_1 звертався до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 є одна і та ж особа, що і ОСОБА_7 (зазначена в графі мати свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.08.1962 року виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради) та є матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно позивач звернувся із заявою до відповідача внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 №214 від 17.08.1962р., поновленого виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради Галицького району на ОСОБА_1 , а саме виправити національність матері з українка на полька, дату народження дитини з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак йому відмовлено і роз`яснено що виправити національність матері не мають можливості через те, що інститут національності в Україні відсутній. Щодо дати народження, також не можуть внести зміни через те, що актовий запис про народження є первинним документом (а.с.13).

За ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.2.13 чинних Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мінюсту України 12.01.2011р. №96/5, зареєстрованого 14.01.2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Однак, встановити факт неправильності запису про національність матері позивача в його актовому записі не має можливості, оскільки таким не надано рішення суду про встановлення національності матері, що є підставою внесення відповідних змін в актовий запис про народження ОСОБА_1 .

За вимогами ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Отже заявлений позов є передчасним, оскільки не встановлено факту, що має юридичне значення, а саме належності до польської національності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та ст. 300 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 258, 263, 265, 272, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до Галицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення неправильності запису та зобов`язання внести зміни в актовому записі цивільного стану - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 ЦПК України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2020 року.

Суддя:І. М. Юсип