Справа № 127/5842/17
Провадження № 22-ц/801/1063/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 рокуСправа № 127/5842/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

секретар : Кузьменко Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 127/5842/17 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним повідомлення про нікчемність правочину та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Федчишена С.А., дата складання повного тексту рішення 25.03.2020 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з даним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.04.2016 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Банк Михайлівський» договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № 980 -051-000002621, згідно з яким банк відкрив на користь позивача поточний рахунок № НОМЕР_1 для зберігання грошей. На вказаний рахунок позивачем було внесено 30000,00 грн.

Позивач мав намір укласти з ПАТ «Банк Михайлівський» депозитний договір, але працівником банку позивача було вмовлено укласти такий договір з ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» в зв`язку з більш високими відсотками по вкладам.

27.04.2016 року ОСОБА_1 уклав через повіреного ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО -РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» договір суперкапітал (новий) з виплатою процентів щомісячно № 980-051-000229479, згідно з яким ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» приймає у власність від позивача кошти у сумі 30000,00 грн. та зобов`язується сплачувати ОСОБА_1 проценти на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК Михайлівський», повернути кошти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський». Кошти на рахунок ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» було перераховано платіжним дорученням № 6712403 від 27.04.2016р.

23.05.2016 року рішенням Правління Національного банку України № 14/БТ, ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 812 від 23.05.2016 року про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення від 12.07.2016 №1213 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та делегування повноважень ліквідатора банку Ірклієнку Юрію Петровичу, якого замінено на ОСОБА_2 з 05.09.2016. З 15.07.2016 року розпочато виплати гарантованої суми вкладникам, проте позивача не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

15.07.2016 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено повідомлення щодо необхідності подання заяв вкладниками з метою отримання коштів.

30.08.2016 року позивач подав заяву уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

30.08.2016 року позивач подав заяву уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про надання довідки про стан поточного рахунку № НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки ПАТ «Банк Михайлівський» № ЗГЗ (К)/9806 від 20.09.2016 року про стан рахунку № НОМЕР_4 відображено перерахування 19.05.2016р. на рахунок № НОМЕР_4 коштів в сумі 30000,00 грн. від ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО- РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР». Також у вказаній довідці зазначено, що зарахування коштів в сумі 30000,00 від ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» є нікчемним правочином в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п. 7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На заяву про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач отримав від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлення від 20.09.2016 року № ЗГЗ(К)/9806/1 про нікчемність правочину.

В повідомленні № ЗГЗ(К)/9806/1 від 20.09.2016 р. зазначено, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» в сумі 30000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-051-000229479 від 27.04.2016 року» на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 є нікчемним.

Позивач вважає, що вказане повідомлення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання переказу коштів нікчемними та бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є протиправними, тому просив суд визнати незаконним повідомлення про нікчемність правочину уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича № ЗГЗ(К)/9806/1 від 20.09.2016р. щодо визнання нікчемним операції переказу коштів (транзакції) ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року в сумі 30000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити Бровка Сергія Васильовича до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 30000,00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 року позов задоволено. Вирішено: визнати незаконним повідомлення про нікчемність правочину уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича №3Г3(К)/9806/1 від 20.09.2016 р. щодо визнання нікчемним операції переказу коштів (транзакції) ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 р. в сумі 30000, 00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ); зобов`язати уповноважену особу Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 30000,00(тридцять тисяч) гривень. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» в особі ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв`язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами. Вказує, що дана справа повинна була розглянута в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Крім того, зазначає, що договір позики є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ «ІРЦ», без участі Банку, як повіреного, а кошти які вносились та отримувались за таким договором не є вкладом згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказує, що суд не встановив та не дослідив, що саме позивачу були повернуті грошові кошти на поточний рахунок за договором позики, який не є договором банківського вкладу (депозиту), у зв`язку з чим позивач не є вкладником.

З урахуванням зазначеного, скаржник просить суд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, через наступне.

Згідно частин першої п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним правовим вимогам не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступних обставин.

27.04.2016 року між публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено Договір №980-051-000002621 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)", відповідно до якого Банком на ім`я Клієнта відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні. На вказаний рахунок позивачем було внесено 30000,00 грн., що підтверджується квитанцією №672.( т.1 а/с52, 53)

Того ж 27.04.2016 року ОСОБА_1 уклав через повіреного ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» договір суперкапітал (новий ) за № 980-051-000229479 з виплатою процентів щомісячно, згідно з яким, ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» приймає у власність від позивача кошти у сумі 30000,00 грн. та зобов`язується сплачувати ОСОБА_1 проценти на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», повернути кошти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Кошти на рахунок ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» було перераховано платіжним дорученням № 6712403 від 27.04.2016р. (т.1 а/с 54, 56).

19.05.2016 року з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" () було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 30000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-051-000229479 від 27.04.2016 року" на поточний рахунок позивача №9602, що також підтверджується довідкою про стан рахунку від 20.09.2016 р. № 3Г3(К)/9806. Також у вказаній довідці зазначено, що зарахування коштів в сумі 30000,00 грн. від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є нікчемним правочином в силу положень ст. 215 ЦК України та п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». ( т.1 а/с 59).

30.08.2016 року ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнко Ю.П. було направлено заяву, в якій позивач просив включити його до Переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про нього як про особу, яка має право на відшкодування коштів у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». ( т.1 а/с 57, 58).

На заяву про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач отримав від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлення від 20.09.2016 року № 3Г3(К)/9806/01, де зазначено, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» в сумі 30000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-051-000229479 від 27.04.2016 р.» на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 є нікчемним. (т.1 а/с 61).

Також, згодом 20.12.2016 р. ОСОБА_1 було подано заяву до ПАТ «Банк Михайлівський» про включення до переліку вкладників та відшкодування коштів на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг». На вказану заяву позивач відповіді не отримав.

За вказаних обставин, суд керувався нормами ст. ст. 215, 216 ЦК України; Законом України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормами ст. ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як видно з позовної заяви, позивач просив суд визнати незаконним повідомлення про нікчемність правочину уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича № ЗГЗ(К)/9806/1 від 20.09.2016 року щодо визнання нікчемним операції переказу коштів (транзакції) ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року в сумі 30000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити Бровка Сергія Васильовича до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 30000,00 грн.

Згідно з частинами першою, другою, десятою статті 38 Закону №4452-VI від 23.02.2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( Далі : Закон № №4452-VI), Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України та частина третя статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ КБ "Євробанк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину настають для сторін у силу вимог закону.

Тому повідомлення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків, а лише документом який засвідчує переписку уповноваженої особи Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку, по заявах ОСОБА_3 , тому воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку) і не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок направлення вказаного повідомлення.

Тим самим, встановлена правова природа згаданого письмового документу унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження, а тому позовна вимога про визнання незаконною повідомлення про нікчемність правочину уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича № ЗГЗ(К)/9806/1 від 20.09.2016р. щодо визнання нікчемним операції переказу коштів (транзакції) ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року в сумі 30000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , не може бути розглянута у судовому порядку (у тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).

Таким чином, зазначена позовна вимога не може бути задоволена, тому у цій частині рішення суду першої інстанції, як ухвалене з порушенням матеріального та процесуального права, слід скасувати і провадження у цій частині справи закрити через неправильний спосіб захисту.

Щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити Бровка Сергія Васильовича до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 30000,00 грн., то в цій частині рішення суду першої інстанції теж ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, юридичних осіб чи інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 3 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС (у чинній редакції), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких, зокрема, здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

На підставі частин першої та другої статті 6 зазначеного Закону в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За змістом частин першої та другої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Нормами статті 27 цього Закону установлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, зокрема: уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку; уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду; Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Отже, Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду, в цьому випадку, виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладник та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов`язки.

Банк, який ліквідується, не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд.

Правовідносини між Фондом і вкладником, який претендує на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, зокрема і відносини щодо формування переліку осіб, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку-боржника,

Даний спір фактично стосується права позивача ОСОБА_1 на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами, тому він є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме - організації виплат відшкодувань за вкладами.

Крім того, позовна вимога про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити Бровка Сергія Васильовича до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 30000,00 грн., передбачає встановлення неправомірних дій та рішень посадової особи Фонду щодо виконання покладених на неї владних управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави, що є компетенцією саме адміністративного судочинства, тому підстав для розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства немає.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з порушенням правил юрисдикції загальних судів, визначених ст.19 ЦПК України, необхідно скасувати повністю та закрити провадження у справі в силу п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 377, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча суддя: В.С. Марчук

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун