Справа № 509/5488/19
Провадження №2/521/1132/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Шудра Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкода, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» на його користь грошову компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 76638, 00 гривень, витрати пов`язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 2500,00 гривень, пеню у розмірі 2137, 91 гривень, 3% річних у розмірі 270, 00 гривень, витрати по оплаті судового збору у розмірі 910, 00 гривень, витрати пов`язані з листуванням зі страховою компанією у загальному розмірі 86,60 гривень та витрати пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 10500, 00 гривень. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 12042, 00 гривень, з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 6021, 00 гривень. Позов обґрунтовано тим, що 13.08.2019 року приблизно об 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом ТАТА LPT НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Стовпова у м. Одесі, порушив вимоги п. 12.1,п.13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10. 2001 року, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Galant BH НОМЕР_2 , яким кервав позивач. Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до Звіту № 106/19 складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , від 21 вересня 2019 року, вартість матеріальних збитків нанесених власнику автомобіля Mitsubishi Galant BH 9537 НОМЕР_3 , становить 76638, 00 гривень. Вартість проведення оцінки вартості матеріального збитку становить 2500 гривень. Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Галицька», а сам позивач у встановленому законом порядку звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» із повідомленням про ДТП та в подальшому із заявою про страхове відшкодування. Оскільки до сьогоднішнього дня страхове відшкодування позивачу не сплачено, він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Окрім цього ОСОБА_1 заявив вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 12042, 00 гривень, та про відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 6021, 00 гривень. Позивач вказує, що моральна шкода полягає у завданні йому негативних наслідків як безпосередньо під час вчення ДТП, так і після нього. Він пережив нервовий стрес під час наїзду транспортного засобу відповідача, дуже глибоко пережив завдання шкоди його автомобілю. Для відновлення нормального душевного стану йому потрібен був час. Окрім цього відмова відповідача на його пропозицію добровільно відшкодувати збитки, призвела до необхідності витрачати додаткових зусиль та часу для захисту своїх інтересів.

Позивач та його представник приймаючи участь у підготовчих судових засіданнях позовні вимоги підтримували з підстав викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити.

В судове засідання призначене до розгляду на 30 червня 2020 року на 11 годину позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, вказавши що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Належне повідомлення представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» підтверджується розпискою про отримання судових повісток, які наявні в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Коваленко Д.І. в судові засідання призначені до розгляду на 26.05.2020 року, на 30.06.2020 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Адвокатом Коваленко Д.І. подано до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, в якій просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

13.08.2019 року приблизно об 10 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ТАТА LPT НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вул. Стовпова, порушив п.12.1,п.13.1 ПДР України, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Galant BH НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_1 ..

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Mitsubishi Galant BH НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень.

Документами підтверджується, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Галицька», а позивач у встановленому законом порядку звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» із повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано суду ніяких доказів на підтвердження, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Згідно страхового полісу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « Галицька» № НОМЕР_4 , ліміт відповідальності - 100 000 гривень, франшиза -0 гривень.

Згідно ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством України.

Відповідно до висновку № 106/19 від 21.09.2019року складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , який діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 83/17 від 06.02.2017 року, вартість матеріальних збитків нанесених власнику автомобіля Mitsubishi Galant BH 9537 НОМЕР_3 становить 76638, 00 гривень.

Відповідно до квитанції вартість проведення оцінки вартості матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту становить 2500 гривень, вказана сума сплачена позивачем.

В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2019 року позивач направив до страхової компанії листа з документами необхідними для отримання страхового відшкодування відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з наступними документами: заява про страхове відшкодування, договір про проведення оцінки та ЗВІТ № 106/19 , постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 26.09.2019 року, банківську виписку про витрати та квитанцію про грошові витрати. За лист позивачем сплачено 49 гривень 80 копійок.

16.10.2019 року лист-повідомлення отримано Страховою компанією СК «Галицька», однак страхове відшкодування не виплачено.

Згідно ст. 992 ЦК України уразі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі встановленому договором або законом.

Відповідно до ст.36.5. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду на який нараховується пеня.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача Страхової компанії «Галицька» пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 16.01.2020 року по 27.02.2020 року у розмірі 2137,91 гривень. Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання СК «Галицька», наданий позивачем, розрахунок пені є правильним, а тому пеня у розмірі 2137,91 гривень має бути присуджена до стягнення з відповідача Страхової компанії «Галицька» на користь позивача.

Відповідно до ч .2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3% річних від розміру матеріальної шкоди за період з 16.01.2020 року по 27.02.2020 року становить 43 дні, та складає суму 270, 86 копійок.

Проаналізувавши вищенаведені документи, суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю Mitsubishi Galant BH 9537 ІВ ОСОБА_1 не перевищує 100 000 гривень, тому у відповідності до ст.29 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» має бути присуджено до стягнення на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 76638 гривень 00 копійок, пеню у розмірі 2137 гривень 91 копійка та 3% річних у розмірі 270 гривень 86 копійок.

Частиною 1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст.22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ч. 34.1, 34.2,34.3 ЗУ ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Враховуючи вищевикладене суд також задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Галицька», О ОСОБА_7 на користь позивача 2500 гривен - витрат пов`язаних з оплатою послуг щодо складання Звіту № 106/19 від 21.09.2019року складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , тому що цей Звіт був наданий позивачем до суду в якості доказу для підтвердження позовних вимог, а сплата цих послуг підтверджена документами. Сплата грошових коштів є витратами, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). До реальних збитків суд також відносить витрати у розмірі 36 гривень 80 копійок та 49 гривень 80 копійок, сплачені позивачем відправку документів на адресу Страхової компанії.

В судовому засіданні також встановлено, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 позивачу як потерпілому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. (Абзац преамбули в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001).

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач оцінює спричинену йому моральну шкоду у розмірі 6012, 00 гривень. Суд оцінивши характер правопорушення, ступень вини особи, яка завдала моральної шкоди, яка була нанесена позивачу, задовольняє вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди частково у розмірі 6000, 00 гривень. Судом також присуджуються до стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрати у розмірі 291, 00 гривень, які поніс позивач у зв`язку з відправкою електронних повідомлень на адресу ОСОБА_3 , пов`язаних з прибуттям для проведення експертизи.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 12042 гривень, оскільки позивачем не доведено що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 позивачу як потерпілому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції №97 від 09.10.2019 року позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір у розмірі 910 гривень 30 копійок. При розгляді судом позовних вимог ОСОБА_1 з відповідача ПрАТ «СК «Галицька» присуджено до стягнення матеріальна шкода у загальному розмірі 81633,37 гривень, тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог зі страхової компанії підлягає до стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 816 гривень 00 копійок, а з відповідача ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 94 гривні 30 копійок.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Галицька» витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, по`вязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2020 року між Адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_1 укладено угоду № 27/19 про надання правової допомоги. 08 жовтня 2019 року між Адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 27/19. Предметом і метою Договору є надання за Адвокатом правової допомоги Клієнту, з метою захисту та відновлення порушених, невизнаних, оспорюваних прав та законних інтересів Клієнта. Суду надані Додаткова Угода до Договору про надання правової допомоги № 27/19 від 08.10.2019 року, відповідно до умов якої Сторони домовилися, що вартість послуг гонорар Адвоката за Договором про надання правової допомоги становить 7500, 00 гривень. Суду надано Додатковий розрахунок вартості робіт адвоката Сауляка О.О. за угодою № 27/19 від 08.10.2019 року, в якому викладено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги клієнту ОСОБА_1 .. Відповідно до додаткового розрахунку вартість послуг адвоката ОСОБА_9 О.О. складає всього 10500,00 гривень. Суду надані квитанції про прийняття коштів адвокатом Сауляк О.О. від ОСОБА_1 на загальну суму у розмірі 10500, 00 гривень.

Надані до заяви документи підтверджують виконання клієнтом своїх обов`язків щодо оплаті адвокату гонорару на виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги.

Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши умови договору про надання правової допомоги і звіт про виконану роботу, суд критично сприймає наданий розрахунок визначення вартості та обсягу отриманих нею юридичних послуг і вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», в судові засідання не з`являється, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації юридичної особи, відгук на позов, письмові заперечення щодо розподілу судових витрат з наведенням своїх доводів щодо порушення представником позивача вимог співмірності витрат на професійну правничу допомогу не надав. З огляду на викладене, з врахуванням того що представник відповідача в судові засідання не з`являється, розглядом справи не цікавиться, а позивач наполягає на стягненні тільки з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, суд присуджує до стягнення з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України ст.ст. 15, 22, 23, 992, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Галицька» (юридична адреса: (юридична адреса: 01133, м. Івано-Франківськ, вулиця Василіянок, будинок 22, ) на користь ОСОБА_1 суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 76638, 00 гривень ( сімдесят шість тисяч шістсот тридцять вісім) гривень 00 копійок; 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень оплату послуг експерта; пеню у розмірі 2137 гривень 91 копійка; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 270 гривень 86 копійок; витрати понесені позивачем за відправку документів на адресу Страхової компанії у сумі 86 гривень 60 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Галицька» (юридична адреса: (юридична адреса: 01133, м. Івано-Франківськ, вулиця Василіянок, будинок 22, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 816 вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок та 10500, 00 (десять тисяч п`ятсот) гривень витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ОСОБА_3 витрати у розмірі 291, 00 гривень, які поніс позивач у зв`язку з відправкою електронних повідомлень; 6000,00 (шість тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди;

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 94 гривні 30 копійок (дев`яносто чотири гривні) 30 копійок.

В решті частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до Одеського апеляційного суду в тридцятиденний термін.

Повний текст рішення виготовлено 30.06.2020 року.

Головуючий: І.О. Поліщук