Провадження № 2/369/900/20
01.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Одинцов О.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -
У судове засідання представник позивача ТОВ «ЗАРАЗ-5» не з`явився, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу про реєстрації місця проживання УДСМ України в Київській області від 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Утримання та обслуговування буд АДРЕСА_1 АДРЕСА_3 , як це вбачається з матеріалів справи, здійснює ТОВ «ЗАРАЗ-5».
З огляду на правовстановлюючі документи позивач є надавачем послуг з утримання будинків та прибудинкової території.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 цього ж Закону встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 , позивачем не надано доказів, на праві якої власності (приватної, комунальної), закріплено житло за особою, не доведено її статусу щодо проживання в квартирі.
Матеріалами справи не доведено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою кв АДРЕСА_2 , оскільки відсутні будь-які докази про право власності останньої на вказане житло чи право користування.
Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою за вказаною адресою. Згідно з відомостей відділу обліку та моніторингу про реєстрації місця проживання УДСМ України в Київській області від 27 серпня 2019 року встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Крім того, суд дослідивши протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 від 31 травня 2016 року, встановив відсутність відомостей про участь відповідача ОСОБА_1 у вищевказаних зборах.
Тому будь-яких належних доказів того, що станом на момент нарахування заборгованості відповідач ОСОБА_1 була фактичним споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, - матеріали справи не містять.
Таким чином, оскільки позивачем не надано суду належні та допустимі докази, а також не повідомлено про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 82 ЦПК України, позовні вимоги до відповідача ОСОБА_1 є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 80, 81, 83, 141, 200, 206, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2020 року.

Суддя Пінкевич Н.С.