Справа № 487/2597/20
Провадження № 2/487/1596/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики від 01.04.2016 року недійсним (фіктивним).

14 травня 2020 року позивачем було додано до матеріалів справи докази сплати судового збору за подачу позовної заяви.

15 травня 2020 року було направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію проживання УДМС України у Миколаївській області.

17 червня 2020 року отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію проживання УДМС України у Миколаївській області.

18 червня 2020 року ухвалою судді було прийнято до розгляду позовну заяву та призначено розгляд справи на 20.07.2020 року.

12 травня 2020 року позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якій він просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №487/3004/18, що видав Заводський районний суд м. Миколаєва 16.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 5781564 гривень, в т.ч. 4084559,00 гривень сума боргу, 139658 гривень - 3% річних, 577039,00 гривень інфляційні, сума винагороди за користування позикою - 980294,00 гривень.

З 18 червня 2020 року по 23 червня 2020 року суддя перебував у нарадчій кімнаті.

Вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У ст.124 Конституції визначено принцип обов`язковості судових рішень.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати недійсним (фіктивним) договір позики від 01.04.2016 року у формі розписки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в отриманні грошових коштів у розмірі 151414 доларів США. Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2018 року №487/3004/18 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Стягнуто 5781564,00 гривень в т.ч. 4084559,00 гривень сума боргу, 139658 гривень - 3% річних, 577039,00 гривень інфляційні, сума винагороди за користування позикою - 980294,00 гривень. Також стягнуто судовий збір з відповідача 8810 гривень. Також заявником не доведено будь якої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, виконанням рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від17.12.2018 року по справі №487/3004/18.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150,153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області в 15-ти денний строк.

Суддя Д.Г. Нікітін