Дата документу 24.06.2020
Справа № 937/3765/20
Провадження № 2о/937/385/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно заповіту від 09.04.1996 року померла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповідала їй. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має. Померла ОСОБА_3 була співвласником житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та іншими співвласниками є вона та її син - ОСОБА_2 , в рівних долях з померлою. Після смерті ОСОБА_3 , вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки фактично вступила в управління та володіння належним їй майном, а тому є такою, що прийняла спадщину. Той факт, що вона дійсно вступила в управління та володіння спадковим майном підтверджується тим, що після смерті спадкодавця, на протязі 6 місяців вона зробила ремонт у спадковій квартирі, поховала її, взяла в користування її особисті речі: пральну машину, самовар. Однак, в 2020 році звернувшись до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області нотаріусом було видано письмове роз`яснення, відповідно до якого в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено. Отже, на теперішній час, для захисту своїх прав вона вимушена звернутись до суду із даною заявою. На підставі викладеного, вона просить суд встановити факт прийняття нею, ОСОБА_1 спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягає у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 - у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення зави не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, суд у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник по справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 30.05.2002 року (а.с.7).

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Так після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина на частину житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить в рівних частках спадкодавцю ОСОБА_3 , заявнику ОСОБА_1 та заінтересованій особі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.01.1994 року, зареєстроване в реєстрі за № 203 від 04.02.1994 року (а.с.10).

Судом встановлено, що згідно заповіту від 09.04.1996 року, зареєстрованому в реєстрі за №1350, померла ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповідала ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З позовної заяви встановлено, що заявник ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як фактично вступила в управління та володіння належним їй майном, оскільки після смерті спадкодавця на протязі 6 місяців зробила ремонт у спадковій квартирі, взяла в користування її особисті речі: пральну машину, самовар, а тому є такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за заповітом, та нотаріусом було видано письмове роз`яснення від 22 травня 2020 року, відповідно до якого в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку з тим, що у встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини не подала. На час відкриття спадщини з померлою постійно не проживала та не була зареєстрована з нею за однією адресою (а.с.8).

Згідно довідки зі Спадкового реєстру від 10.06.2020 року спадкова справа після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не звертався, має бажання прийняти спадщину, підтвердження необхідне заявнику для оформлення спадщини, зацікавлені особи проти задоволення заяви не заперечують, тому суд вважає за необхідне встановити факт прийняття спадщини.

02 квітня 2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IХ (далі Закон №540-IХ).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 273, 294, 315, 317 ЦПК України, ст.1222-1223, 1268-1270, 1296 ЦК України, Пленумом ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , прийняла спадщину за заповітом від 09.04.1996 року, зареєстрованому в реєстрі за №1350, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко