Дата документу 07.07.2020 Справа № 324/1600/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №324/1600/19 Головуючий у 1 інстанції Новікова Н.В.
Провадження № 22-ц/807/2031/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» на заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У вересні 2019 року ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.

В обґрунтування позову зазначено, що між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем укладений кредитний договір №12354с від 20.02.2014.

Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 11 000 гривень строком на 24 місяці, з 20.02.2014 до 20.02.2016 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних.

Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів №03 від 31.03.2014, відповідно до якого кредитний договір №12354с від 20.02.2014, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 22 632,50 гривні.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №12354с від 20.02.2014 належним чином не виконав, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував.

Позивачем на підставі заяви №2675 від 18.07.2019 та доданих до неї документів, складено страховий акт №420кр та відповідно 22.08.2019 здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 22 630,52 гривні.

Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів №03 від 31.03.2014 обов`язки, до ПАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.

Просило суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу за виплачене страхове відшкодування у сумі 22 630,52 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду ПрАТ «Українська страхова компанія» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалене судом першої інстанції судове рішення не відповідає вимогам статті 265 ЦПК України.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права не відповідає способу, встановленому законодавством для цих правовідносин.

Встановлено, що 20.02.2014 між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір №12354с (далі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 11 000 гривень строком на 24 місяці, з 20.02.2014 до 20.02.2016 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних (п.1.1). Повернення кредиту позичальником повинно було здійснюватися щомісячними платежами у сумі 722 та 730 гривень (п.3.2, додаток №1). Зазначені обставини підтверджуються кредитним договором та платіжним дорученням від 20.02.2014 №29586.

31.03.2014 між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія» укладений договір добровільного страхування кредитів №03 (далі - договір страхування). Відповідно до умов договору страхування страхові ризики за кредитним договором застраховані позивачем на загальну суму 22 632,50 гривні (п.1.1, 3.1, витяг з додатку №1).

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, несвоєчасно сплачував щомісячні платежі, останній з яких ним сплачений 08.08.2014, що підтверджується випискою з рахунку позичальника.

21.08.2019 Голова правління КС «Українська кредитна спілка» звернувся до позивача із заявою, відповідно до якої він просив здійснити страхову виплату за кредитним договором у сумі 22 630,52 гривень, що підтверджується заявою.

22.08.2019 на підставі страхового акту №420кр від 22.08.2019 позивач виплатив КС «Українська кредитна спілка» страхове відшкодування у сумі 22 630,52 гривень за договором страхування у зв`язку з невиконанням позичальником своїх обов`язків за кредитним договором, що підтверджується страховим актом, платіжним дорученням від 22.08.2019 №931, довідкою КС «Українська кредитна спілка» від 22.08.2019 №3021.

Колегією суддів встановлено, ПрАТ «УСК» у своєму вищезазначеному позові у цій справі, одночасно з двох правових підстав, які виключають одна одну: в порядку регресу (ст. 1191 ЦК України) та в порядку суброгації (ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про стархування» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 у цій справі 22630,52 грн., тобто в межах фактично виплаченої 22.08.2019 року (платіжне доручення на цю суму а.с.20) за договором добровільного страхування кредитів № 3 від 31.03.2014 року з Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка».

Згідно із п. 3 постанови № 5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року ухвалюючи рішення, суд має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому, суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв`язку із цим, посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред`явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 5 ч. 2 ЦПК України (ефективний спосіб захисту), враховуючи, що судом правильно було встановлено, що між сторонами у цій справі виникли саме відносини суброгації, а не регресу, останній мав визначити, що застосуванню у цій справі підлягають саме норми права саме: ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», на які у тому числі посилався позивач у цій справі у своєму позові, та задовольнити позов позивача у цій справі у повному обсязі.

Оскільки, у матеріалах цієї справи відсутні належні, допустимі докази у спростування позову позивача у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ПрАТ «УСК» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПрАТ «Українська страхова компанія» у цій справі слід задовольнити, заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року у цій справі слід скасувати; ухвалити нове судове рішення, яким позов ПрАТ «Українська страхова компанія» задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська страхова компанія» в порядку суброгації 22630,52 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача у цій справі при вищевикладених обставинах, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «УСК компанія» слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 4802,50 грн. (розрахунок: 1921,00 грн. - судовий збір за подачу позову + 2881,50 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» задовольнити.

Заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року у цій справі скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» () в порядку суброгації 22 630,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 4802,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 липня 2020 року.

Головуючий

Судді: