1Справа № 335/5147/20 2/335/1728/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши колективну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжга» про визнання права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками, зобов`язання здійснити встановлення у квартирах індивідуальних газових лічильників за власний рахунок побутовим споживачем,
ВСТАНОВИВ:
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , в особі представника адвоката Мар`єнко В.Ю., звернулись до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з колективною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжга» про визнання права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками, зобов`язання здійснити встановлення у квартирах індивідуальних газових лічильників за власний рахунок побутовим споживачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Згідно вимог ЦПК України, звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана з порушенням ст. 177 ЦПК України.
Так, ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивачі пред`явили колективний позов, та на підставу звільнення їх від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду посилаються на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів.
Однак, суд вважає безпідставними посилання позивачів на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка на їх думку, звільняє їх від сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом України «Про судовий збір» (стаття 2 цього Закону).
Сплата судового збору особами, які звертаються до суду, - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами цивільного процесуального закону. При цьому процесуальна норма в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до окремого закону, зокрема Закону України «Про судовий збір». Об`єкти справляння судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 4 зазначеного Закону.
Пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому передбачені в цій статті особи, які мають пільги щодо сплати судового збору, звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, про що прямо зазначено в абзаці першому частини першої цієї статті.
Пункт сьомий статті 5 Закону України «Про судовий збір» у первісній редакції передбачав звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.
Одночасно частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Разом з тим від часу прийняття Закону України «Про судовий збір» до нього неодноразово вносилися зміни.
Найпомітніші зміни відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VIII).
Цим Законом суттєво підвищено ставки судового збору та водночас значно скорочено перелік суб`єктів, які звільняються від його сплати (відповідно викладено в новій редакції і статті 4, 5 Закону України «Про судовий збір»).
Так, Законом № 484-VIII стаття 5 Закону України «Про судовий збір» викладена у новій редакції, відповідно до якої з переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, такі особи, як споживачі виключені.
Зазначений перелік є вичерпним щодо сплати судового збору в усіх судових інстанціях.
Так, Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом у питаннях звільнення від сплати судового збору. Стаття 5 цього Закону передбачала безумовне звільнення від сплати судового збору споживачів, але внаслідок викладення її в новій редакції згідно із Законом № 484-VIII споживачі на сьогодні відсутні в переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору в усіх судових інстанціях.
При цьому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним законом саме в цій сфері захисту прав споживачів, звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав.
Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від сплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об`єктів.
Крім того, аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв`язку з положеннями статей 1-6 Закону України «Про судовий збір», зокрема статті 5 зазначеного Закону в редакції Закону № 484-VIII, та враховуючи, що спір між сторонами виник на підставі договірних відносин (Типового договору), які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а не Законом України від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів», а відтак позивачі, з урахуванням предмету і підстав пред`явленого ними позову, не звільнені від сплати судового збору як споживачі і мають сплачувати його на загальних підставах.
У частині 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі, коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Відповідно до п/п 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2 102,00 гривні.
Заявлені позивачами позовні вимоги мають немайновий характер, кожен із них звернувся до суду за захистом своїх прав, тому в силу ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» кожним із них має бути сплачений судовий збір в передбаченому п/п 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону розмірі, який становить 840,80 гривень.
Вказану суму судового збору слід сплачувати за такими реквізитами:
Отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс/22030101
Код отримувача (ЄДРПОУ): 38025409
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір
(Державна судова адміністрація України, 050).
Вищевказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення колективної позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжга» про визнання права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками, зобов`язання здійснити встановлення у квартирах індивідуальних газових лічильників за власний рахунок побутовим споживачем - залишити без руху, про що повідомити позивачів та встановити позивачам строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків заяви.
Роз`яснити позивачам, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і йому повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.
Суддя В.О. Макаров