САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа 206/1712/19
Провадження 2-п/206/13/20
УХВАЛА

"02" липня 2020 р. Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №206/1712/19 (провадження №2/206/43/20) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22 січня 2020 року по цивільній справі №206/1712/19 (провадження №2/206/43/20) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вищезазначене заочне рішення підлягає скасуванню, а справа призначенню до розгляду за правилами загального провадження з огляду на наступне. У межах строку кредитування до 28.01.2009 боржник мав, зокрема, повертати банку кредит, сплачувати проценти та винагороду (комісію). Починаючи з 28.01.2009, боржник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги банком повернути всю заборгованість за кредитним договором. Враховуючи, що строк кредитування за кредитним договором від 28.01.2008 №КГ-252Д закінчився 28.01.2009, то ПАТ КБ «Приватбанк» безпідставно нарахував та заявив вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу за ненадання звітності, які позивач нарахував за період з 29.01.2009 по 19.06.2013 (по спливу строку кредитування), на загальну суму 1741610,19 доларів США. Позивач реалізував своє право за договором іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008 та звернув стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28.01.2008 №КГ-252Д на земельну ділянку площею 0,1399 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належала на праві власності іпотеко держателю ОСОБА_2 . Проте, позивачем не зарахована сума коштів, які отримані внаслідок реалізації земельної ділянки та не зменшена заборгованість за кредитним договором №КГ-252Д від 28.01.2008. Враховуючи, що позовні вимоги про звернення стягнення на майно пор цій справі заявлені з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 28.01.2008 №КГ-252Д, то доказі, які спростовують обґрунтованість заявленої позивачем заборгованості за вказаним кредитним договором, мають суттєве значення для розгляду цієї справи. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що будинок загальною площею 477,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом іпотеки за договором іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008, оскільки на момент укладення договору цей будинок мав статут незавершеного будівництва. Таке твердження позивача спростовується рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.11.2015 по справі №206/4989/14 (№22-ц/774/7113/15), в якому суд встановив, що «як підтверджується Договором іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008р., в іпотеку за цим Договором у відповідності до ст.ст.5,6,15,18 Закону України «Про іпотеку» була передана лише земельна ділянка, як окремий об`єкт власності, без жодних будинків, будівель, споруд та незавершеного будівництва…». Сторонами не укладався договір іпотеки, який би відповідав ЗУ «Про іпотеку», зокрема, щодо нотаріального посвідчення, та позивачеві надавав право на звернення стягнення на об`єкт незавершеного будівництва або на будинок (після завершення будівництва), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . За договором іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008 позивачеві була передана лише земельна ділянка, інших договорів іпотеки не укладалося, а тому вимоги АТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить їй на праві власності, не ґрунтуються на нормах законодавства України. Предметом іпотеки за договором іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008 була лише земельна ділянка, яка була реалізована АТ КБ «Приватбанк» відповідно до договору купівлі-продажу від 12.11.2016, то право іпотеки припинено, а відтак у позивача відсутні підстави для звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_2 . Вимоги, які заявлені позивачем через невиконання зобов`язань ТОВ «Граніти Дніпра» не охоплюються положенням договору застави в обороті №ДЗ-252 від 28.01.2008 та є безпідставними. Сторони за кредитним договором від 28.01.2008 №КГ-252Д змінили первісне зобов`язання щодо строку повернення кредиту, новим зобов`язанням, зазначивши у додатковій угоді, строк повернення кредиту до 28.01.2009, тим самим припинивши первісне зобов`язання та застава, яка передбачене договором застави товару в обороті №ДЗ-252 від 28.01.2008, також є припиненою. Договір застави товару в обороті №ДЗ-252 від 28.01.2008 є неукладеним. Її представник ОСОБА_3 , через якого вона приймає участь у судовому розгляді, не з`являвся у судові засідання з поважних причин, у тому числі, такі причини не були визнані судом не поважними, про причини неявки представник повідомляв суд заздалегідь, а тому ухвалення заочного рішення не ґрунтується на нормах процесуального права. Також, копія позовної заяви, була направлена їй пізніше, ніж встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі. Зазначене позбавило її можливості надати відзив та усі докази, в порядку та строки, передбачені процесуальним законодавством. Заочне рішення від 22.01.2020 було отримано нею 12.03.2020. Просить суд скасувати заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року про цивільній справі №206/1712/19 та призначити справу до розгляду за правилами загального провадження.

16 квітня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було прийнято заяву про перегляд заочного рішення та призначено до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі.

Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява з прохання розглядати справу за її відсутності та у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 22.01.2020 відмовити та залишити вказане рішення в силі.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи №206/1712/19, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення відмовлено. Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач ОСОБА_1 , неодноразово повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи. Будь яких доказів на підтвердження поважності причин свого неприбуття в судові засідання, а також доказів поважності причин неподання відзиву на позовну заяву, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було, у зв`язку з чим по даній справі 22 січня 2020 року було ухвалено заочне рішення.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів, що мають істотне значення для вирішення справи. Фактично всі доводи відповідача ОСОБА_1 та в заяві є мотивами незгоди з ухваленим судовим рішенням.

З аналізу ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення від 22 січня 2020 року та приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-261, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення цієї ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя О.П.Румянцев