Справа № 752/3093/19
Провадження № 2/752/1510/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.06.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

представника позивача - Кравчук О.А. ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Каплієнка В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом заступника Генерального прокурора Стрижевської Анжели Анатоліївни в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Обслуговуючий кооператив житлового кооперативу «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Срібна затока», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграліті Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Індекс-Груп» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року заступник Генерального прокурора Стрижевська А.А. в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради, в якому просить витребувати в ОСОБА_3 земельні ділянки з площами 0,75 га, кадастровий № :90:371:0172; 0,6901 га, кадастровий № :90:371:0173; 12,2861 га, кадастровий № :90:371:0174; 0,8937 га, кадастровий № :90:371:0175; 4,4 га, кадастровий № :90:371:0165, які розташовані на АДРЕСА_1 , та передати їх у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову заступник Генерального прокурора вказує, що 01.10.2007 року Київська міська рада прийняла рішення № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1», згідно з яким, земельні ділянки загальною площею 74,69 га передано ОКЖК «Котміст» у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду.

На підставі рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007, ОКЖК «Котміст» отримало державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме серії ЯЖ № 006272 на земельну ділянку площею 30,5199 га, серії ЯЖ № 006273 на земельну ділянку площею 34,3740 га, серії ЯЖ № 006274 на земельну ділянку площею 0,2402 га, які зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00191, № 07-8-00192 та № 07-8-00193.

У подальшому земельні ділянки площею 34,3740 га, 30,5199 га, та 0,2402 га були внесені ОКЖК «Котміст» як статутний внесок до ТОВ «Будівельна спілка». В свою чергу, ТОВ «Будівельна спілка» здійснило внесок до статутного капіталу ТОВ «Срібна затока», цим самим передавши земельну ділянку площею 30,5199 га на користь останнього товариства.

Отриману ТОВ «Срібна затока» земельну ділянку площею 30,5199 га було поділено на 7 інших ділянок меншої площі. Після цього, чотири земельні ділянки площами 13,2399 га, 0,69 га, 0,69 га, та 4,4 га було внесено до статутного капіталу ТОВ «Інтеграліті Інвест», у зв`язку з чим ТОВ «Інтеграліті Інвест» отримало на вказані земельні ділянки державні акти про право власності серії КВ №№137640, 137638, 137639, 137641.

На замовлення ТОВ «Інтеграліті Інвест» розроблено технічну документацію щодо об`єднання земельних ділянок площами 13,2399 га, 0,69 га, 0,69 га, та 4,4 га в одну земельну ділянку, після чого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві видано ТОВ «Інтеграліті Інвест» свідоцтво про право власності на об`єднану земельну ділянку площею 14,6199 га від 15.11.2013 №12840058.

У подальшому земельна ділянка площею 14,6199 га була розділена, на підставі розробленої технічної документації на п`ять ділянок: площею 0,75 га, кадастровий № :90:371:0172; площею 0,6901 га, кадастровий № :90:371:0173; площею 12,2861 га, кадастровий № :90:371:0174; площею 0,8937 га, кадастровий № :90:371:0175; 4,4 га, кадастровий № :90:371:0165. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтва на право власності на спірні земельні ділянки: №1537565 (0,75га), №15437177 (0,6901 га), №15436660 (12,2861 га), №15436954 (0,8937 га).

29.02.2016 спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :90:371:0172, :90:371:0173, :90:371:0174, :90:371:0175, :90:371:0165 було відчужено ТОВ «Інтеграліті Інвест» за договором на користь ТОВ «ФК «Індекс груп».

19.10.2016 ТОВ «ФК «Індекс груп» здійснило продаж спірних земельних ділянок громадянину Швейцарії ОСОБА_3 , відповідачу у справі.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/3724/14 від 15.12.2016, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017, задоволено позов заступника Генерального прокурора, визнано недійсними рішення Київської міської ради №355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1» від 01.10.2007, державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№006272, 006273, 006274, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №№ 07-8-00191, 07-8-00192, 07-8-193; визнано відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «ФК «Індекс-Груп» права власності на спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Заступник прокурора зазначає, що вищезгаданими рішеннями судів у справі №910/3724/14 встановлено, що ОКЖК «Котміст» не створювався як житлово-будівельний кооператив відповідно до ЖК УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, а тому не мав права на отримання безоплатно земельних ділянок у власність відповідно до ст. 41 ЗК України.

Заявник у позові вказує, що незаконність набуття ОКЖК «Котміст» права власності на земельні ділянки унеможливлює передачу права власності на ці землі до статутного капіталу іншої юридичної особи на законних підставах, що означає незаконність вибуття з власності територіальної громади м. Києва земельної ділянки площею 30,5199 га, до складу якої входили спірні земельні ділянки. Незаконність вибуття з власності територіальної громади м. Києва земельної ділянки площею 30,5199 га, мало наслідком постановлення судового рішення про визнання відсутнім права власності на спірні земельні ділянки у ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «ІнтегралітіІнвест», ТОВ «Башта-2», ТОВ «ФК «Індекс-Груп».

Заступник прокурора стверджує, з посиланням на ст. 82 ЦПК України, що не потребують доказуванню факт неправомірного набуття ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «Індекс груп» права власності на спірні земельні ділянки, які в підсумку були відчужені відповідачу.

Заступник Генерального прокурора у позові вказує, що Київська міська рада вийшла за межі законних повноважень при відчуженні земельних ділянок на користь ОКЖК «Котміст», а тому розпорядження спірними земельними ділянками не може вважатись вираженням волі територіальної громади.

Правовою підставою для витребування спірних земельних ділянок у відповідача заявник наводить приписи ст. 388 ЦК України.

Ухвалою суду від 15.02.2019 відкрите провадження у цивільній справі № 752/3093/19 за позовною заявою заступника Генерального прокурора України в інтересах Київської міської ради за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14.11.2019 о 14 год. 30 хв., визначено додаткову дату підготовчого судового засідання на 28.11.2019 о 14 год. 00 хв.

13.02.2019, заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на спірні земельні ділянки з площами 0,75 га, кадастровий № :90:371:0172; 0,6901 га, кадастровий № :90:371:0173; 12,2861 га, кадастровий № :90:371:0174; 0,8937 га, кадастровий № :90:371:0175; 4,4 га, кадастровий № :90:371:0165, які розташовані на АДРЕСА_1 ; заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії із зазначеними земельними ділянками, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них.

Ухвалою суду від 15.02.2019, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2019, заяву заступника Генерального прокурора про забезпечення позову задоволено.

Ухвалами суду від 26.03.2019 виправлені описки в ухвалах Голосіївського районного суду м. Києва про відкриття провадження від 15.02.2019, та ухвалі про забезпечення позову від 15.02.2019.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва (суддя Хоменко В.С.) від 15.10.2019, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2020, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 15.02.2019 року у справі № 752/3093/19, скасовано.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва (суддя Колдіна О.О.) від 23.03.2020 частково задоволено заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, накладено арешт на земельні ділянки площами 0,75 га (кадастровий номер :90:371:0172), 0,6901 га (кадастровий номер :90:371:0173), 12,2861 га (кадастровий номер :90:371:0174), 0,8937 га (кадастровий номер :90:371:0175), 4,4 га (кадастровий номер 8000000 000:90:371:0165, розташовані на 21 км АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2020, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання по суті на 18.06.2020.

Представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує.

Відповідач вважає, що задоволення позовних вимог заступника прокурора призведе до порушення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини) та стане незаконним втручанням держави у право відповідача на мирне володіння спірними земельними ділянками.

Відповідач розглядає позовні вимоги заступника Генерального прокурора як такі, що суперечать правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеним у рішенні від 24.06.2003р. («Стретч проти Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії» заява № 44277/98) щодо протиправності позбавлення особи майна з підстав порушення, вчиненого з боку публічного органу. Відповідно до відзиву відповідача задовольнивши позов заступника прокурора суд перекладе майнову відповідальність за незаконність та недбалість поведінки Київської міської ради при прийнятті рішення ради № 355/3189 від 01.10.2007, на непричетного до таких дій, відповідача.

Відповідач зазначає, що з огляду на рішення судів всіх рівнів, постановлених у справах №35/124, №5/6, №5011-66/4667-2012, №5011-6/4719-2012, №5011-6/4720-2012, ОСОБА_3 мав розумно очікувати, що рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007, яке пройшло перевірку судами всіх рівнів на предмет законності, є правомірним та законним. Спроби виправити допущену в минулому органом місцевого самоврядування «помилку» не повинно непропорційним чином втручатися у нове право та перекладати на відповідача усі негативні наслідки такої «помилки», оскільки задоволення позову заступника прокурора покладатиме надмірний індивідуальний тягар на відповідача, а отже, порушить справедливий баланс інтересів сторін.

Відповідач вказує на те, що набуття відповідачем права власності на об`єкти нерухомості, розташовані на спірних земельних ділянках, зумовлює виникнення у нього права власності на ці земельні ділянки в силу ст. 377 ЦК України, та ст. 120 ЗК України.

Відповідач наполягає на обов`язковому врахуванні судом не лише рішень судів у справі №910/3724/14, на які посилається заступник прокурора, а й рішення у справах №5/6, №35/124, №5011-66/4667-2012, №5011-6/4719-2012, №5011-6/4720-2012, в яких суди дійшли до протилежних висновків щодо законності рішення ради № 355/3189 від 01.10.2007 та створення ОКЖК «Котміст».

Поряд з цим, відповідачем заявлено клопотання про залишення позову заступника Генерального прокурора без розгляду за п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, з огляду на відсутність у заступника прокурора підстав для представництва інтересів Київської міської ради у справі №752/3093/19.

Відповідачем заявлено про застосування до позовних вимог заступника прокурора строку позовної давності.

Від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «Індекс груп», надійшли пояснення щодо позову заступника прокурора, в яких третя особа проти задоволення позову заперечує, вважає, що у заступника прокурора відсутні підстави для представництва інтересів держави в особі Київської міської ради у справі №752/3093/19, а також на те, що набуття відповідачем права власності на об`єкти нерухомості, розташовані на спірних земельних ділянках, зумовлює виникнення у нього права власності на ці земельні ділянки в силу ст. 377 ЦК України, та ст. 120 ЗК України. Вважає, що відповідач є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок, а тому вони не можуть бути витребувані у нього.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 у справі №910/3724/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави до відповідачів: Київської міської ради; Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Котміст»; ТОВ «Будівельна спілка»; ТОВ «Земконтракт»; ТОВ «Лігабуд»; ТОВ «Срібна затока»; ТОВ «Сателін»; ТОВ «Провін»; ТОВ «Інтеграліті Інвест»; Головного управління юстиції у м. Києві в особі реєстраційної служби; ТОВ «Башта-2»; ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, позовні вимоги заступника прокурора задоволені повністю.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 у справі №910/3724/14, у резолютивній частині рішення, постановлено:

Визнати недійсними з моменту прийняття рішення Київської міської ради:

- від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу, земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1»;

- від 08.10.2009 № 494/2563 «Про поновлення дії рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1»;

- від 25.03.2010 № 468/3906 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.01.2010 №79-6-00734»;

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6,2572 га, укладений 24.12.2009 між Київською міською радою та ОКЖК «Котміст» зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27.01.2010 за № 79-6-00734;

Зобов`язати ОКЖК «Котміст» повернути територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 6,2572 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0028, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 19 439 726,24 гривень;

Визнати недійсними видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006272, серії ЯЖ № 006273 та серії ЯЖ № 006274, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00191, № 07-8-00192 та № 07-8-00193;

Визнати недійсними видані ТОВ «Земконтракт» державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011938 та серії ЯЖ № 011939, зареєстровані 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00383 та № 07-8-00382.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13.08.2014 № 25538211, видане ТОВ «Земконтракт» Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві;

Скасувати рішення управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності ТОВ «Земконтракт» на нерухоме майно від 13.08.2014 № 15119380;

Визнати недійсними видані ТОВ «Лігабуд» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 011940 та серії ЯЖ № 011941, зареєстровані 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00385 та № 07-8-00384.

Визнати недійсними видані ТОВ «Срібна затока» державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯЖ № 011924, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00414, серії КВ № 137630, серії КВ № 137631, серії КВ № 137632, серії КВ № 137633, серії КВ № 137634, серії КВ № 137635, серії КВ № 137636, зареєстровані 05.07.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00456, № 07-8-00457, № 07-8-00458, № 07-8- 00459, № 07-8-00460, № 07-8-00454, № 07-8-00455;

Визнати недійсним виданий ТОВ «Сателін» державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №137642, зареєстрований 04.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00472;

Визнати недійсним виданий ТОВ «Провін» державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 137637, зареєстрований 04.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00473;

Визнати недійсними видані ТОВ «Інтеграліті Інвест» державні акти на право власності на земельні ділянки серії КВ № 137640, серії КВ № 137638, серії КВ № 137639, серії КВ № 137641, зареєстровані 04.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00469, № 07-8-00471, № 07-8-00470, № 07-8-00468;

Визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.11.2013 № 12840058, від 25.12.2013 № 15437565, від 25.12.2013 № 15437177, від 25.12.2013 № 15436660, від 25.12.2013 № 15436954, видані ТОВ «Інтеграліті Інвест» Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві;

Скасувати рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності ТОВ «Інтеграліті Інвест» на нерухоме майно від 15.11.2013 № 7969134, від 25.12.2013 року № 9526148, від 25.12.2013 № 9526128, від 25.12.2013 № 9526096, від 25.12.2013 року №9526120.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Бурменко Н.О. про державну реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп» на нерухоме майно від 29.02.2016 № 28512100, від 29.02.2016 № 28514098, від 29.02.2016 № 28514728, від 29.02.2016 № 28515115, від 29.02.2016 № 28510236;.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Левченко Є.В. (АДРЕСА_4) про державну реєстрацію права власності ТОВ «Башта-2» (вул. Мечникова, 14/1, м. Київ, 01133; ) на нерухоме майно від 10.09.2014 № 15702016 та від 10.09.2014 № 15702631.

Визнати відсутність в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «Башта-2» та ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп» права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою:

- АДРЕСА_1 , площею 22,2526 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0019;

- АДРЕСА_1, площею 5,3893 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0041;

- АДРЕСА_1, площею 0,6522 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0043;

- АДРЕСА_1, площею 30,5199 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0020;

- АДРЕСА_1, площею 0,2402 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0026;

- АДРЕСА_1, площею 2,5 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0161;

- АДРЕСА_1, площею 0,69 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0162;

- АДРЕСА_1, площею 0,69 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0163;

- АДРЕСА_1, площею 1 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0167;

- АДРЕСА_1, площею 8 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0166;

- АДРЕСА_1, площею 13,2399 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0164;

- АДРЕСА_1, площею 4,4 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165;

- АДРЕСА_1, площею 14, 6199 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0169;

- АДРЕСА_1, площею 0,75 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0172;

- АДРЕСА_1, площею 0,6901 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0173;

- АДРЕСА_1, площею 12,2861 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0174;

- АДРЕСА_1, площею 0,8937 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0175;

- АДРЕСА_1, площею 0,122 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0300;

- АДРЕСА_1, площею 0,1223 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0301;

- АДРЕСА_1, площею 0,4079 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0302, загальною вартістю за нормативною грошовою оцінкою 107 148 652,55 гривень.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 910/3724/14 апеляційні скарги ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «Земконтракт» та ТОВ «Башта-2» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016 у справі № 910/3724/14 - залишені без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016 у справі № 910/3724/14 щодо задоволення позовних вимог по суті - залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 року у справі №910/3724/14 касаційні скарги ТОВ «Земконтракт» та ТОВ «Інтерграліті Інвест» задоволені частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 скасовано в частині визнання недійсними пунктів 2, 3, 4, 5 рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 повністю, пункту 1 рішення Київської міської ради в частині визнання його недійсним щодо слів: «Затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 № 370/1804, Схеми планування території частини південного планувального району Голосіївського адміністративного району в м. Києві, затвердженої рішенням Київради від 27.10.2005 № 271/3732, «Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в м. Києві», затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381».

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України, встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, у розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню обставини, які встановлені не лише в резолютивній частині рішення суду, але й обставини, якими таке рішення вмотивоване.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, судом вважаються встановленими судовими рішеннями у справі №910/3724/14, та такими, що не підлягають доказуванню, обставини щодо передачі спірних земельних ділянок до інших осіб.

Разом з тим, 01.10.2007 Київська міська рада прийняла рішення № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1», згідно з яким:

- затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 № 370/1804, Схеми планування території частини південного планувального району Голосіївського адміністративного району в м. Києві, затвердженої рішенням Київради від 27.10.2005 № 271/3732, Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в м. Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381, зміни цільового призначення сільськогосподарських земель під малоповерхову житлову забудову обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «КОТМІСТ» на АДРЕСА_1 (пункт 1);

- внесено зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, а саме: територію в межах, визначених містобудівним обґрунтуванням, перевести за функціональним призначенням до зони малоповерхової житлової забудови (пункт 2);

- внесено зміни до Схеми планування території частини південного планувального району Голосіївського адміністративного району в м. Києві, затвердженої рішенням Київської міської ради від 27.10.2005 № 271/3732, в частині переведення території, визначеної містобудівним обґрунтуванням, під територію малоповерхової житлової забудови (пункт 3);

- внесено зміни до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 N 806/3381, в частині переведення території, визначеної містобудівним обґрунтуванням, до території зелених насаджень обмеженого користування та спеціального призначення (пункт 4);

- віднесено земельні ділянки загальною площею 66,39 га до земель запасу житлової та громадської забудови з виключенням їх з категорії земель сільськогосподарського призначення (пункт 5);

- затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1 (пункт 6):

- передано обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст», за умови виконання пункту 8 цього рішення, земельні ділянки загальною площею 74,69 га на АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бузівське», наданих відповідно до пункту 32 рішення Київської міської ради від 12.02.2004 № 43/1253 «Про оформлення права користування земельними ділянками», право користування якими посвідчено договорами оренди земельних ділянок від 30.12.2004 № 79-6-00271, № 79-6-00272, № 79-6-00273 (загальною площею 66,39 га), та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 8,30 га), з них: площею 67,21 га (ділянка № 1 - площею 32,60 га, ділянка № 3 - площею 34,37 га, ділянка № 4 - площею 0,24 га) - у власність для житлової забудови; площею 7,48 га (ділянка № 2 - площею 5,26 га, ділянка № 5 - площею 2,22 га) - в довгострокову оренду на 49 років для рекреаційних цілей та благоустрою території (пункт 7).

Рішеннями Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007, від 08.10.2009 № 494/2563 та від 25.03.2010 № 468/3906 земельні ділянки на АДРЕСА_1 площею 30,5199 га з кадастровим номером :90:371:0020, площею 34,3740 га з кадастровим номером :90:371:0019 та площею 0,2402 га з кадастровим номером :90:402:0026 передані у власність ОКЖК «Котміст» безоплатно, у відповідності до статті 41 Земельного кодексу України.

На підставі рішень Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189, від 08.10.2009 № 494/2563, від 25.03.2010 № 468/3906, ОКЖК «Котміст» було отримано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006272, серії ЯЖ № 006273 та серії ЯЖ № 006274, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00191, № 07-8-00192 та № 07-8-00193.

Земельні ділянки на АДРЕСА_1 площею 30,5199 га з кадастровим номером 8 000 000 000:90:371:0020, площею 34,3740 га з кадастровим номером 8 000 000 000:90:371:0019 та площею 0,2402 га з кадастровим номером 8 000 000 000:90:402:0026, внесено до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка».

ТОВ «Будівельна спілка» земельну ділянку площею 30,5199 га на АДРЕСА_1 було передано як внесок до статутного капіталу ТОВ «Срібна затока».

Після отримання ТОВ «Срібна затока» державного акта серії ЯЖ № 011924 на право власності на земельну ділянку площею 30,5199 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0020), на замовлення цього товариства здійснено поділ зазначеної земельної ділянки на сім частин, у зв`язку з чим ТОВ «Срібна затока» отримано державні акти про право власності на земельні ділянки (копії яких наявні в матеріалах справи), а саме:

- серії КВ № 137630, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 05.07.2012 за номером 07-8-00456, на земельну ділянку площею 2,5 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0161;

- серії КВ № 137631, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 05.07.2012 за номером 07-8-00457, на земельну ділянку площею 0,69 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0162;

- серії КВ № 137632, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 05.07.2012 за номером 07-8-00458, на земельну ділянку площею 0,69 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0163;

- серії КВ № 137633, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 05.07.2012 за номером 07-8-00459, на земельну ділянку площею 1 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0167;

- серії КВ № 137634, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 05.07.2012 за номером 07-8-00460, на земельну ділянку площею 8 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0166;

- серії КВ № 137635, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 05.07.2012 за номером 07-8-00454, на земельну ділянку площею 13,2399 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0164;

- серії КВ № 137636, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 05.07.2012 за номером 07-8-00455, на земельну ділянку площею 4,4 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165.

В подальшому ТОВ «Срібна затока» внесла до статутних капіталів інших товариств, окрім ділянки площею 8 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0166), яка залишилась у власності ТОВ «Срібна затока», зокрема, земельні ділянки площею 13,2399 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0164), 0,69 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0162), 0,69 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0163), 4,4 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165) до статутного капіталу ТОВ «Інтеграліті Інвест», про що ТОВ «Інтеграліті Інвест» отримано державні акти про право власності на вказані земельні ділянки серії КВ №№ 137640, 137638, 137639, 137641, які зареєстровано 04.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів КМДА за №№ 07-8-00469, 07-8-00471, 07-8-00470, 07-8-00468.

На замовлення ТОВ «Інтеграліті Інвест» було здійснено розроблення технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок площею 13,2399 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0164), 0,69 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0162), 0,69 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0163), 4,4 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165) в одну земельну ділянку загальною площею 14, 6199 га, якій було присвоєно кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0169, після чого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві було видано свідоцтво про право власності ТОВ «Інтеграліті Інвест» на земельну ділянку площею 14,6199 га від 15.11.2013 № 12840058, копія якого наявна в матеріалах справи.

Після отримання зазначеного свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 14,6199 га від 15.11.2013 № 12840058, ТОВ «Інтеграліті Інвест» на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників від 12.11.2013 № 7 було здійснено розроблення технічної документації щодо поділу вказаної земельної ділянки площею 14,6199 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0169) на чотири земельні ділянки:

- площею 0,75 га (присвоєно кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0172), щодо якої Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві ТОВ «Інтеграліті Інвест» було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 25.12.2013 № 15437565;

- площею 0,6901 га (присвоєно кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0173), щодо якої Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві ТОВ «Інтеграліті Інвест» було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 25.12.2013 № 15437177;

- площею 12,2861 га (присвоєно кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0174), щодо якої Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві ТОВ «Інтеграліті Інвест» було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 25.12.2013 № 15436660;

- площею 0,8937 га (присвоєно кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0175), щодо якої Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві ТОВ «Інтеграліті Інвест» було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 25.12.2013 № 15436954.

ТОВ «Інтеграліті Інвест» 29.02.2016 відчужило ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп» земельні ділянки з кадастровими номерами 8 000 000 000:90:371:0172, 8 000 000 000:90:371:0173, 8 000 000 000:90:371:0174, 8 000 000 000:90:371:0175, 8 000 000 000:90:371:0165.

20.01.2014 між ТОВ «Інтеграліті Інвест» (суперфіціар) та ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп» (суперфіціарій) укладено договір суперфіцію №1 від 20.01.2014, за умовами якого суперфіціар надає, а суперфіціарій приймає в строкове користування земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та експлуатації на них будинків та споруд, необхідних Суперфіціарію.

Відповідно до п.1.2. Договору суперфіцію метою надання в користування земельних ділянок є здійснення суперфіціарієм будівництва та подальшої експлуатації об`єктів нерухомості, інших господарських споруд, необхідних для їх обслуговування, згідно затвердженого проекту будівництва, з дотриманням цільового призначення наданих в користування земельних ділянок.

Згідно з п.2.1. Договору суперфіцію надані в користування для забудови земельні ділянки складаються з: земельної ділянки площею 4,4 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165; земельної ділянки площею 0,75 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0172; земельної ділянки площею 0,6901 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0173; земельної ділянки площею 12,2861 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0174; земельної ділянки площею 0,8937 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0175.

Земельні ділянки належать суперфіціару на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 15.11.2013 р. № 12840058, від 25.12.2013 р. № 15437565, від 25.12.2013 р. № 15437177, від 25.12.2013 р. № 15436660, від 25.12.2013 р. № 15436954, виданих Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №48314465 від 24.11.2015 на вищезазначених земельних ділянках побудовано комплекс у складі житлової малоповерхової забудови та об`єктів адміністративно-офісного та рекреаційного призначення на АДРЕСА_1 загальною площею 15080,83 кв.м., власником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Індекс Груп».

Таким чином, на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 15.12.2016, судом встановлено, що правовідносини щодо відчуження Київською міською радою спірних земельних ділянок площами 0,75 га (кадастровий номер :90:371:0172), 0,6901 га (кадастровий номер :90:371:0173), 12,2861 га (кадастровий номер :90:371:0174), 0,8937 га (кадастровий номер :90:371:0175), 4,4 га (кадастровий номер 8000000 000:90:371:0165, розташовані на АДРЕСА_1 , були предметом розгляду та судової оцінки у справі №910/3724/14.

Також, зазначену обставину не заперечує представник відповідача, та третя особа ТОВ «ФК «Індекс-груп» (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини) встановлено, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р. й із огляду на приписи ч. 1 ст. 10 ЦК України, застосовується судами України як частина національного законодавства.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

З огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

У рішенні Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 у справі №910/3724/14, серед іншого наведені мотиви та підстави для задоволення позовних вимог заступника Генерального прокурора.

Господарський суд м. Києва, встановивши невідповідність рішень Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189, від 08.10.2009 № 494/2563, від 25.03.2010 № 468/3906 приписам ст. 41 ЗК України зазначив, що ОКЖК «Котміст» отримало державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006272, серії ЯЖ № 006273 та серії ЯЖ № 006274 на підставі недійсних рішень Київської міської ради, що тягне за собою недійсність вказаних державних актів на право власності на земельні ділянки.

Також Господарський суд м. Києва у рішенні від 15.12.2016 зазначає, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність, то з огляду на незаконність рішень Київської міської ради від 01.10.2007 за № 355/3189, від 08.10.2009 за № 494/2563, від 25.03.2010 за № 468/3906 та відсутність у ОКЖК «Котміст» прав власника наведених земельних ділянок, оформлення права власності згідно з державними актами, виданими відповідачам 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 зв`язку з внесенням спірної земельної ділянки до їх статутних фондів відбулося з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до висновків Господарського суду м. Києва у рішенні від 15.12.2016 незаконність набуття ОКЖК «Котміст» права власності на земельні ділянки виключає саму можливість передачі на законних підставах права власності на ці землі до статутних капіталів ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», а також виключає законність відчуження ТОВ «Інтеграліті Інвест» земельних ділянок з кадастровими номерами 8 000 000 000:90:371:0172, 8 000 000 000:90:371:0173, 8 000 000 000:90:371:0174, 8 000 000 000:90:371:0175, 8 000 000 000:90:371:0165 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп», та законність реєстрації прав власності на вказані земельні ділянки за ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 підтримано висновки Господарського суду м. Києва про похідний характер правовідносин від недійсності рішень Київської міської ради від 01.10.2007 за № 355/3189, від 08.10.2009 за № 494/2563, від 25.03.2010 за № 468/3906. Зокрема, апеляційний господарський суд зазначив, що з урахуванням недійсності вказаних вище рішень та актів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оформлені ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест» державні акти на право власності на земельні ділянки (як похідні вимоги) також підлягають визнанню недійсними. За цими обставинами апеляційний суд вказав на правомірність задоволення судом першої інстанції позовних вимог заступника Генерального прокурора в частині визнання відсутності у ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «Башта-2», ТОВ «Фінансова компанія «Індекс-Груп» права власності на земельні ділянки.

З огляду на висновки судів у справі №910/3724/14, суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що підставою для задоволення позовних вимог заступника прокурора стала незаконність рішення Київської міської ради від 01.10.2007 за № 355/3189. Позовні вимоги щодо недійсності договору оренди земельної ділянки від 24.12.2009р., державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також про відсутність у ОКЖК «Котміст», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «Башта-2» права власності на спірні земельні ділянки, задоволені як похідні від незаконності рішення Київської міської ради від 01.10.2007р. за № 355/3189.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у відповідній редакції), рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у відповідній редакції), встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Частина 1 ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у відповідній редакції), передбачає, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.06.2014 у справі № 21-195а14, судові палати в адміністративних, господарських та цивільних справах Верховного Суду України на підставі аналізу пункту 12 Перехідних положень, статті 41 ЗК, статей 133, 135, 137 ЖК, Примірного статуту, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 22 серпня 1991 року № 163, дійшли висновку, що сільські, селищні та міські ради мають право розпоряджатися землями комунальної власності територіальних громад виключно в межах населеного пункту. При цьому, даючи дозвіл на розробку відведення земельної ділянки у власність житлово-будівельному кооперативу, відповідна рада має враховувати його мету відповідно до вимог ЖК та Примірного статуту.

У постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №922/2751/16 зазначено, що міська рада під час безоплатного надання земельних ділянок житловому кооперативу мала можливість та, з урахуванням покладених на неї публічних функцій, була зобов`язана з`ясувати правовий статус, мету та підстави створення кооперативу, переконатися у додержанні кооперативом порядку його створення відповідно до вимог чинного законодавства, а також підстави передачі землі безоплатно у власність згідно зі статтею 41 ЗК України житлово-будівельному кооперативу.

Верховний Суд дотримувався цієї позиції у постановах: від 11 грудня 2018 у справі № 922/651/17, від 05 грудня 2018 у справі № 922/2495/17, від 26 липня 2018 у справі № 926/1111/15.

ЄСПЛ у рішенні від 24 червня 2003 року (заява № 44277/98) «Стретч проти Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії» встановив, що, оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції», тому визнання недійсним договору, згідно з яким покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011р. суд вказав на необхідність дотримання у спорах принципу «належного урядування». За цим принципом, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення ЄСПЛ у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які стосуються майнових інтересів («Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість («Москаль проти Польщі»). Будь-яка інша позиція була би рівнозначною, іntеraliа, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

З іншого боку, потреба виправити допущену у минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються («Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії»).

Відповідачем надано суду копії судових рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, винесених у справах №35/124, №5/6, №5011-66/4667-2012, №5011-6/4719-2012, №5011-6/4720-2012.

З наданих матеріалів вбачається, що рішенням Господарського суду м. Києва від 18.01.2008 у справі № 5/6, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2008, у задоволенні позову заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства охорони навколишнього природного середовища України до Київської міської ради, третя особа ОКЖК «Котміст» та Кабінет Міністрів України, про визнання недійсним рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції вказав на те, що Київська міська рада при прийняті рішення від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1» діяла відповідно до земельного законодавства та в межах своєї компетенції. У постанові апеляційного суду вказано, що Київською міською радою правомірно застосовано положення статті 41 ЗК України щодо безоплатної передачі ОКЖК «Котміст» земельних ділянок у відповідності до затвердженої містобудівної документації, оскільки третя особа є житлово-будівельним (житловим) кооперативом.

Вищий господарський суд України постановою від 13.08.2008 висновки судів попередніх інстанцій підтвердив, у задоволенні касаційного подання прокурора відмовив.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2011 у справі №35/124, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2011, позов заступника Генерального прокурора України, в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна Затока» задоволений частково:

- визнано недійсним рішення Київської міської ради від 01.10.2007р. №355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1»; визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 08.10.2009 №494/2563 «Про поновлення дії рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1; визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради 25.03.2010 №468/3906 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.01.2010 №79-6-00734»;

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6,2572 га, укладений 24.12.2009 між Київською міською радою та ОКЖК «Котміст», зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27.01.2010 за №79-6-00734;

- визнано недійсними видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №006272, серії ЯЖ №006273 та серії ЯЖ №006274, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

- визнано недійсними видані ТОВ «Земконтракт» державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №011938 та серії ЯЖ №011939, зареєстровані 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

- визнано недійсними видані ТОВ «Лігабуд» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №011940 та серії ЯЖ № 011941, зареєстровані 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00385 та №07-8-00384;

- визнано недійсним виданий ТОВ«Срібна затока» державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №011924, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00414;

- визнано відсутність у ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока» права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою:

-АДРЕСА_1 площею 22,2526 га, кадастровий номер: :90:371:0019;

-АДРЕСА_1 площею 5,3893 га, кадастровий номер: :90:371:0041;

-АДРЕСА_1 площею 0,6522 га, кадастровий номер: :90:371:00434

-АДРЕСА_1 площею 30,5199 га, кадастровий номер: :90:371:0020;

-АДРЕСА_1 площею 0,2402 га, кадастровий номер: :90:371:0026, загальною вартістю за нормативною грошовою оцінкою 107148652,55 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2011 касаційні скарги ТОВ «Земконтракт» та ТОВ «Срібна Затока» задоволені частково, рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2011 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2011 у справі №35/124 скасовано у зв`язку з їх необґрунтованістю та незаконністю, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

При новому розгляді, Господарський суд м. Києва ухвалою від 31.10.2011 прийняв до свого провадження справу №35/124, та присвоїв справі № 35/124-47/432.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від14.02.2012, позовна заява заступника Генерального прокурора України, в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів залишена без розгляду, у зв`язку з ненаданням прокурором суду витребуваних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2013 у справі № 5011-66/4667-2012 позов заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України, та Державної інспекції сільського господарства України до Київради, ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Земконтракт» про визнання недійсним рішення Київради від 01.10.2007 № 355/3189 про передачу земельної ділянки ОКЖК «Котміст»,про визнання недійсними державних актів на право власності, визнання відсутності права власності на спірні земельні ділянки залишено без розгляду.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.03.2013р. у справі № 5011-6/4719-2012 та від 20.03.2013р. у справі № 5011-6/4720-2012 позови заступника Генерального прокурора залишені без розгляду.

Суд погоджуються з позицією відповідача, що ОСОБА_3 був не першим набувачем спірних земельних ділянок, тому мав усі підстави вважати, що рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №355/3189 «Про передачу, земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1» є дійсним, тобто правомірно очікував, що Київська міська рада, передаючи у власність кооперативу земельні ділянки, має право ними розпоряджатися, та після отримання цієї земельної ділянки матиме змогу мирно володіти своїм майном. Позаяк особа, яка отримує земельну ділянку від держави, не зобов`язана проявляти розумну обачність та здійснювати перевірку повноважень органів держави, зокрема, місцевого самоврядування, щодо розпорядження землею, яка знаходиться на території Київської міської ради .

Зазначені обставини вказують на те, що відповідач та попередні набувачі не могли проявити розумну обачність та не могли знати про те, що земельна ділянка вибула з власності територіальної громади м. Києва з порушенням вимог закону, а Київська міська рада своїм рішенням не мала права передати свою землю кооперативу.

Відповідач та попередні набувачі спірних земельних ділянок, розумно розраховували на легітимність рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007, з огляду на те, що законність цього рішення була підтверджена судами різних інстанцій за результатами розгляду справ господарського суду м. Києва, зокрема справ №35/124 та №5/6.

З вищенаведеного суд доходить до висновку, що витребування на користь держави із володіння відповідача спірних земельних ділянок буде непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, що становитиме порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Більш за це, непропорційність втручання держави у право на мирне володіння майном полягає в тому, що разом з правом власності на спірні земельні ділянки до відповідача перейшло право власності на об`єкти нерухомості, розташовані на них.

20.01.2014 між ТОВ «Інтеграліті Інвест», як власником спірних земельних ділянок (Суперфіціаром), та ТОВ «Індекс-груп», як користувачем спірним ділянками та забудовником (Суперфіціарієм), було укладено договір суперфіцію №1.

Відповідно до пункту 1.1. договору суперфіцію №1 від 20.01.2014 суперфіціар надав суперфіціарію в строкове користування земельні ділянки, розташовані за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та експлуатації на них будинків та споруд, необхідних суперфіціарію.

Згідно з п.2.1. договору суперфіцію від 20.01.2014 надані в користування для забудови земельні ділянки складаються з: земельної ділянки площею 4,4 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165; земельної ділянки площею 0,75 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0172; земельної ділянки площею 0,6901 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0173; земельної ділянкт площею 12,2861 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0174; земельної ділянки площею 0,8937 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0175.

28.07.2015 право суперфіцію на спірні земельні ділянки, яке виникло на підставі договору суперфіцію № 1 від 20.01.2014, було зареєстроване за ТОВ «Індекс-груп» у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Положеннями ч. 2 ст. 415 ЦК України, передбачено, що землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови.

20.01.2014 ТОВ «ФК «Індекс-груп» на підставі договору суперфіцію збудувало та ввело в експлуатацію комплекс об`єктів нерухомого майна у складі житлової малоповерхової забудови та об`єктів адміністративно-офісного та рекреаційного призначення на АДРЕСА_1.

24.11.2015 ТОВ «ФК «Індекс-груп» отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно №48313422 від 24.11.2015 на комплекс об`єктів нерухомого майна у складі житлової малоповерхової забудови та об`єктів адміністративно-офісного та рекреаційного призначення на АДРЕСА_1, що знаходиться на спірних земельних ділянках.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №48314465 від 24.11.2015 на вищезазначених земельних ділянках: земельна ділянка площею 4,4 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165; земельна ділянка площею 0,75 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0172; земельна ділянка площею 0,6901 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0173; земельна ділянка площею 12,2861 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0174; земельна ділянка площею 0,8937 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0175, зареєстроване право власності за ТОВ «ФК «Індекс Груп» на комплекс у складі житлової малоповерхової забудови та об`єктів адміністративно-офісного та рекреаційного призначення на АДРЕСА_1 загальною площею 15080,83 кв.м.

Договір суперфіцію №1 від 20.01.2014 був предметом дослідження судів, під час розгляду справи №910/3724/14 заступника Генерального прокурора до Київської міської ради, ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», Головного управління юстиції у м. Києві в особі реєстраційної служби, ТОВ «Башта-2», ТОВ «ФК «Індекс-Груп»; треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, та цьому договору судом надавалася правова оцінка.

Господарський суд м. Києва у рішенні від 15.12.2016 у справі №910/3724/14 щодо договору суперфіцію вказав, що прийняття судом рішення про відсутність права власності на спірні земельні ділянки ТОВ «Інтеграліті Інвест» автоматично не передбачає скасування права користування вказаними ділянками ТОВ «Фінансова компанія «Індекс Груп» на підставі договору суперфіцію, який на даний час є чинним. З огляду на наявність у ТОВ «Індекс-Груп» майнових прав на спірні земельні ділянки (враховуючи правову природу суперфіцію та наслідки реалізації права користувача земельної ділянки на її забудову), скасування рішення про державну реєстрацію права власності не змінить майнових прав ТОВ «Індекс-Груп» на ці земельні ділянки.

29.10.2016 між ТОВ «ФК «Індекс-груп» та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу комплекс у складі житлової малоповерхової забудови та об`єктів адміністративно-офісного та рекреаційного призначення на АДРЕСА_1, за яким відповідач придбав у власність весь комплекс об`єктів нерухомості.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №70894582 від 19.10.2016р. комплекс у складі житлової малоповерхової забудови та об`єктів адміністративно-офісного та рекреаційного призначення на АДРЕСА_1, розташований на земельних ділянках: земельна ділянка площею 4,4 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0165; земельна ділянка площею 0,75 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0172; земельна ділянка площею 0,6901 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0173; земельна ділянка площею 12,2861 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0174; земельна ділянка площею 0,8937 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0175, був зареєстрований на праві власності за відповідачем.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Вимагаючи витребувати у відповідача спірні земельні ділянки заступник прокурора вказував на відсутність волі Київської міської ради на відчуження земельних ділянок з огляду на визнання недійсними рішень Київської міської ради №355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1» від 01.10.2007, встановлену рішеннями судів у справі №910/3724/14.

Натомість, суд не може погодитись з таким твердженням заступника Генерального прокурора, та вважає, що наявність волі на відчуження спірних земельних ділянок має оцінюватись не лише чинністю рішення №355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1» від 01.10.2007р., а й сукупністю всієї поведінки позивача щодо розпорядження землею.

З матеріалів справи вбачається, що виникненню права власності на спірні земельні ділянки у ОКЖК «Котміст», а у подальшому у ТОВ «Земконтракт»,ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «Башта-2», ТОВ «Індекс груп» та ОСОБА_3 слугувала активна участь у такому процесі держави в особі Київської міської ради та інших публічних органів, які спочатку прийняли рішення ради № 355/3189 від 01.10.2007р. про безкоштовну передачу земель у власність ОКЖК «Котміст», а у подальшому вчиняли дії, що вказували на його легітимність (дозволи, погодження, державні експертизи, державні реєстрації, видача державних актів на право власності та свідоцтва, тощо).

У судових справах №5/6 та №35/124, розглядалися вимоги про недійсність рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1», рішення Київської міської ради від 08.10.2009 №494/2563 «Про поновлення дії рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1; недійсність з моменту прийняття рішення Київської міської ради 25.03.2010 №468/3906 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.01.2010 №79-6-00734», недійсність договору оренди земельної ділянки площею 6,2572 га, укладений 24.12.2009 між Київською міською радою та ОКЖК «Котміст», зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27.01.2010 за №79-6-00734; недійсність виданих ОКЖК «Котміст» державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №006272, серії ЯЖ №006273 та серії ЯЖ №006274, зареєстрованих 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); недійсність виданих ТОВ «Земконтракт» державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №011938 та серії ЯЖ №011939, зареєстрованих 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); недійсність виданих ТОВ «Лігабуд» державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №011940 та серії ЯЖ № 011941, зареєстрованих 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00385 та №07-8-00384; недійсність виданих ТОВ«Срібна затока» державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №011924, зареєстрованих 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00414; відсутність у ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока» права власності на земельну ділянку площею 30,5199 га, кадастровий номер: :90:371:0020, розташованої на АДРЕСА_1.

У вищезгаданих судових справах №5/6 та №35/124 Київська міська рада проти позовних вимог заступника прокурора заперечувала, наполягала на легітимності рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1», та законності всіх наступних похідних документів.

Відповідно до матеріалів справи відповідач набув спірні земельні ділянки за відплатним договором від 29.10.2016.

Крім того, на момент укладення договору від 29.10.2016 рішення у справі №910/3724/14 не було винесено та, відповідно, не могло набути чинності, що вказує на відсутність законних перешкод на відчуження спірних земельних ділянок на користь відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач добросовісно набув спірні земельні ділянки, тому відсутні правові підстави для їх витребування за ст.ст. 387, 388 ЦК України.

Разом з відзивом на позовну заяву від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної даності.

Звертаючись до суду заступник Генерального прокурора вказав, що за позовними вимогами про витребування спірних земельних ділянок строк позовної давності розпочав свій плин з 05.04.2017, тобто з моменту винесення Київським апеляційним господарським судом постанови у справі №910/3724/14 про залишення в силі рішення Господарського суду м. Києва від 15.12.2016.

Суд вважає, що твердження заступника прокурора не відповідають приписам ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положення ч. 1 ст. 261 ЦК України вказують на те, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У п. 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 вказано, що право власності держави на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з володіння держави у володіння іншої особи, а не в момент укладення цією особою наступного правочину з відчуження земельної ділянки та набрання законної сили судовим рішенням, яким підтверджено факт неправомірності вибуття спірної земельної ділянки та порушення права власності держави, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли держава в особі уповноваженого органу довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Оскільки, з тексту судових рішень, винесених у справах №5/6, №35/124 та №910/3724/14, вбачається обізнаність і прокуратури і позивача про порушення прав на спірні земельні ділянки щонайменше з 2007, слід зазначити про сплив позовної давності за позовом заступника прокурора.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

З огляду на те, що судом не встановлені підстави для задоволення позовних вимог заступника прокурора, у задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності, судом відмовляється.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову заступника Генерального прокурора Стрижевської Анжели Анатоліївни в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Обслуговуючий кооператив житлового кооперативу «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Срібна затока», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграліті Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Індекс-Груп» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Мазур