Справа №635/1814/20
Провадження № 2/635/1654/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордеру серії НОМЕР_1 від 26 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача - ОСОБА_4 подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 02 жовтня 2019 року в розмірі 6000 доларів США. Також вказано ціну позову 6000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19 березня 2020 року становить 163620,00 гривень.

Також представник позивача - ОСОБА_3 подала суду заяву та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності на підставі договору дарування, дата внесення запису про державну реєстрацію 04 жовтня 2004 року, реєстр № 7258003 належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа № 635/1814/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Станом на день звернення до суду з заявою, відповідач не виходить на зв`язок з позивачем, ігнорує судові виклики та повідомлення, зі слів знайомих має намір продати все належне йому майно. Крім того, за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 травня 2020 року, на деяке майно відповідача вже накладались арешти та обтяження, в тому числі органами виконавчої служби, що свідчить про недобросовісність відповідача в питаннях сплати боргів. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за розпискою в загальному розмірі 163620 гривень, відповідач як власник майна може на власний розсуд розпорядитися належним йому майном, внаслідок чого виконання рішення суду може бути істотно ускладнено або неможливим. За вказаних обставин, заявник змушений звернутися до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження вищевказаної квартири відповідача, при цьому на його думку застосування саме такого заходу забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками вказаного судового процесу.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, відповідач є власником двокімнатної квартири, який на власний розсуд може розпорядитися належним йому майном, внаслідок чого виконання рішення суду може бути істотно ускладнено або неможливим, тому суд задовольняє заяву позивача та вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , при цьому, виходить з того, що застосування цього заходу забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та не порушує права осіб, які на законній підставі мають право користуватись вказаним нерухомим майном.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149,150 ЦПК України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого 21 вересня 2004 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В., реєстр № 1538 належить ОСОБА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повне судове рішення складено 03 липня 2020 року.

Суддя О.М. Пілюгіна