Дата документу 02.07.2020 Справа № 554/8632/18
Провадження № 2/554/26/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Жанна Борисівна, Департамент з питань реєстрації, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування запису про державну реєстрацію права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носову Ж.Б., Полтавську міську раду, адвоката Портненко Є.В., в якому прохав:

-визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.08.2018 року, укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., зареєстрований за № 1339, серія та номер : НОМЕР_3 ;

-скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) права власності на об`єкт житлової нерухомості : квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності: 27400049 від 08.08.2018 р.;

-витребувати з незаконного володіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, ) в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» (63304, Харківська область, м.Красноград, вул.Полтавська, 86, ) квартиру № 142 житловою площею 17,8 кв.м., загальною площею 31, 1 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

-скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) права власності на об`єкт житлової нерухомості: квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності: 93257992 від 26.07.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач ОСОБА_7 була вселена у кімнату гуртожитку АДРЕСА_5 на підставі ордеру № 61 від 01.02.1999 року виданого Полтавським ВБР БУ «Укрбургаз». На підставі рішення Виконкому Полтавської міської ради від 15.06.2004 року № 147 Дочірній компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 221654 від 30.12.2004 року, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3034 га, розташованою по АДРЕСА_3 для розміщення гуртожитку Полтавського відділення бурових робіт Бурового управління «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України». Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.11.2006 року № 336 гуртожитку по вул АДРЕСА_3 надано статус жилого будинку із залишенням його на балансі Полтавського відділення бурових робіт БУ «Укрбургаз». На підставі Розпорядження КМУ від 13.06.2012 року № 360-р Дочірню компанію «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» реорганізовано в ПАТ «Укргазвидобування». 21.05.2018 року змінено тип товариства з ПАТ «Укргазвидобування» на АТ «Укргазвидобування», який є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків БУ «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України». На даний час АТ «Укргазвидобування» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_3 .

На звернення ОСОБА_3 щодо надання дозволу на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_6 , листом від 02.06.2015 року було повідомлено про заборону згідно ч.6 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» відчуження основних фондів підприємства, до яких належить квартира, в якій вона зареєстрована. Листом від 24.05.2017 року Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради на звернення щодо приватизації квартири повідомило, що інформація про передачу зазначеного будинку на баланс КП «ЖЕО-2» ПМР в Управлінні відсутня.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на спірну квартиру, яке рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Після перегляду в апеляційній інстанції рішення суду, ОСОБА_3 08.08.2018 року уклала договір купівлі-продажу зазначеної квартири із ОСОБА_5 . Вказує, що оскільки судове рішення, на підставі якого за ОСОБА_3 зареєстроване речове право на квартиру скасоване, то право власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 набуто неправомірно. З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2018 року зареєстрована за ОСОБА_5 . Вважає, що оскільки квартира була придбана ОСОБА_5 у особи, яка не мала права її відчужувати, спірна квартира відчужена ОСОБА_3 незаконно. Таким чином, сторонами оспорюваного правочину не додержано загальних вимог, необхідних для чинності правочину, що в силу положень ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для недійсності Договору. На підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України прохав витребувати з незаконного володіння ОСОБА_5 спірну квартиру та у відповідності до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасувати запис про державну реєстрацію прав за відповідачами.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 листопада 2018 року задоволено заяву АТ «Укргазвидобування» в особі філії БУ «Укрбургаз» про забезпечення позову та заборонено вчиняти дії, що пов`язані із зміною власника, внесення будь-яких відомостей, характеристик квартири АДРЕСА_6 (а.с.90-91 том 1 ).

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 листопада 2018 року виправлено описку в ухвалі про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшов відзив, в якому вона проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_6 . Рішення набрало законної сили і 26.07.2017 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради було зареєстровано право власності на квартиру. Як законний власник квартири, 08.08.2017 року ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріально, згідно якого передала, а ОСОБА_5 прийняла у власність вказану квартиру. У листопаді 2018 року ОСОБА_3 отримала позовну заяву, з якої дізналася, що на рішення Октябрського районного суду м.Полтави було подано апеляційну скаргу, рішення було скасовано і в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Рішення апеляційного суду щодо задоволення апеляційної скарги ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_3 не отримувала, а тому про нього не знала. Своє право власності на квартиру остання зареєструвала на два місяці раніше за рішення апеляційного суду. Виникає питання чому ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії БУ «Укрбургаз» не вжило заходів забезпечення позову. Вважає, що саме через халатне ставлення, неуважність та законодавча необізнаність ЦПК призвела до вказаного спору з ініціативи позивача, оскільки новий власник ОСОБА_5 є добросовісним набувачем (а.с.145-147 том 1).

Від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позов, в якому вона проти позову заперечувала, вказала, що 08.08.2018 року вона та законний власник квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, посвідчений уповноваженою на те особою-приватним нотаріусом Носовою Ж.Б. Після підписання договору, право власності на квартиру було зареєстровано за нею, тому вона стала законною власницею квартири. Вважає, що позовні вимоги є надуманими та безпідставними, оскільки ОСОБА_3 набула та зареєструвала право власності 26.07.2017 року у відповідності до норм законодавства, за два місяці раніше за рішення апеляційного суду від 19.09.2017 року. Вважає, що є добросовісним набувачем права власності на квартиру та у відповідності до ст. 41 Конституції України не може бути позбавлена права власності (а.с.154-156 том 1).

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому доводи ОСОБА_5 відхиляє, оскільки він поданий із пропуском строку. Крім того, відповідач не спростувала позовних вимог, не доведено ні законність набуття права власності на спірну квартиру ОСОБА_3 , ні законність набуття права власності ОСОБА_5 . Оскільки квартира була відчужена ОСОБА_3 , яка не мала права її відчужувати, то і ОСОБА_5 набула право власності неправомірно. Існування державної реєстрації речових прав на спірну квартиру станом на 08.08.2020 року, не спростовує факту скасування рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року судового рішення, на підставі якого було зареєстровано право власності на квартиру за ОСОБА_3 . Тож скасуванні судового рішення підстави набуття права власності, не вказує на законність володіння, користування та розпорядження квартирою після 19.09.2017 року. Отже, відзив на позов не спростовує позовних вимог, та ґрунтується на припущеннях (а.с.166-169 том 1 ).

Також позивач подав до суду відповідь на відзив ОСОБА_3 , зазначивши, що він поданий із пропуском строку на його подання. Крім того, звертає увагу, що відповідач підтверджує, що у 2015 році зверталася із проханням надати дозвіл на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_6 та отримала заборону. Тому, вказуючи, що договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено законним власником квартири, є недостовірною інформацією. Доводи ОСОБА_3 , що вона не знала про подання апеляційної скарги ПАТ «Укргазвидобування» не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами цивільної справи № 554/583/16-ц. Разом з тим, те, що ні ОСОБА_3 , ні її представник ОСОБА_8 не повідомила апеляційний суд про реєстрацію права власності на квартиру за нею 26.07.2017 року, свідчить про протиправність саме її дій. Вважає відзив таким, що містить суперечливі та недостовірні відомості, а тому позов підлягає задоволенню (а.с.180-184 том 1).

Ухвалою суду від 25 січня 2019 року виключено з числа третіх осіб ОСОБА_9 , залучено до участі у справі в якості третьої особи Виконавчий комітет Полтавської міської ради, підготовче засідання відкладено (том 1 а.с.232-233).

Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року закрито підготовче засідання по справі (а.с.30 том 2).

Ухвалою суду від 26 червня 2019 року витребувано із виконавчого комітету Полтавської міської ради витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.57 том 2).

Від представника позивача АТ «Укргазвидобування» надійшли заперечення щодо усних пояснень третьої особи, в яких вона стверджувала, що у позивача відсутні права на витребуване майно, що позивач невірно вказав реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна і що нібито-буде неможливо виконати рішення суду. Вказала, що це майно належить позивачу в силу того, що саме позивач будував цей будинок. Крім того, позивач є власником будинку як новоствореної речі в силу Закону. Під вказаний будинок позивачу було виділено у користування земельну ділянку, тому право позивача на будинок не спростовано. Ставлення під сумнів рішення суду є неприпустимим з огляду на принцип правової визначеності. ОСОБА_3 де-юре не була власником квартири на час її продажу в силу рішення апеляційного суду, яким було скасовано правовстановлюючий документ на квартиру рішення суду. Тому міркування третьої особи щодо державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна є неспроможними, адже реєстрація лише підтверджує вчинений факт і не спростовує факту вибуття із власності ОСОБА_3 квартири 19.09.2017, коли рішення набрало чинності. Також вважає неспроможними доводи щодо неможливості виконання судового рішення, адже законодавством прямо передбачені дії посадових осіб у випадку скасування судом певних записів про реєстрацію, що є підставою для внесення змін до Державного реєстру (а.с.73-78 том 1).

23 вересня 2019 року позивач подав до суду заяву, в якій прохав врахувати описку, допущену в п.4 резолютивної частини позовної заяви, вважати вірно номер запису про право власності : 21638850 від 26.07.2017 року (том 2 а.с.105-108).

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року до участі у справі залучено в якості правонаступника третьої особи виконавчого комітету Полтавської міської ради Департамент з питань реєстрації (а.с.200-201 том 2).

У заяві про залучення до участі у справі правонаступника, представник Департаменту з питань реєстрації Сітак І. вказувала, що 16.01.2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 року № 340-ІХ до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесено зміни. Згідно абз.1-3 ч.3 ст. 26 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 137 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійними та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратора чи посадова особа Міністерства юстиції України ( у випадку передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 137 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) (а.с.178-180).

У судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали, прохали його задовольнити у повному обсязі з підставі наведених у позові та відповідях на відзиви. Прохали не враховувати пояснення третьої особи Департаменту з питань реєстрації, оскільки вони не надсилалися відповідно до цивільного процесуального кодексу позивачу.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 прохала у задоволенні позову відмовити з підставі, вказаних у відзиві та додатково вказала на неможливість задоволення позовних вимог, оскільки скасування державної реєстраціє права власності може відбуватися одночасно із визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, а позивачем вказані вимоги не пред`являлися.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві, також прохав врахувати, що ст.. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню. Таке скасування може здійснюватися тільки з одночасним визнанням, зміною чи припиненням речових прав, чого позивач не просив, а суд не може виходити за межі позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Жанна Борисівна у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладалася на розсуд суду (а.с.122 том 1).

Представник Департаменту з питань реєстрації (до заміни як правонаступника- Виконавчого комітету Полтавської міської ради) Сітак І. у судовому засіданні 26.06.2019 року пояснила, що державна реєстрація за ОСОБА_3 відбувалася на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, тому підстав для скасування державної реєстрації права власності не вбачається.

Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за замовленням Полтавського відділення бурових робіт виробничого об`єднання по бурінню «Укрбургаз» було побудовано 9-ти поверховий житловий будинок для малосімейних, загальною площею 4214 кв.м., житловою площею 2451, 99 кв.м., кількістю 171 квартира за адресою: АДРЕСА_7 , який було прийнято в експлуатацію на підставі рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 30.06.1982 року № 352, що підтверджується Актом прийняття в експлуатацію (том 1 а.с.22-24).

Даний будинок з 30.06.1982 року обліковується на балансі Полтавського відділення бурових робіт виробничого об`єднання по бурінню «Укрбургаз», що підтверджується інвентаризаційною карткою (том 1 а.с.24).

На підставі наказу Міністерства газової промислової політики від 31.03.1988 року № 95-орг, у складі ВО «Укргазпром» організовано Трест Бурових робіт «Укрбургаз», який в подальшому на підставі наказу ВО «Укргазпром» від 25.03.1992 року № 78 був перетворений в ДП «Укрбургаз» (том 1 а.с.25-27).

На підставі розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 16.08.1993 року № 953-р будинку АДРЕСА_7 нову адресу: АДРЕСА_3 (том 1 а.с.28).

Наказом Державного комітету України по нафті і газу від 19.01.1994 року № 17, на базі ВО «Укргазпром» створене АТ «Укргазпром» (том 1 а.с.30-31).

На підставі Розпорядження Представника президента України від 03.05.1994 року зареєстровано Статут, відповідно до якого на підставі корпоратизації ВО «Укргазпром» було засноване Дочірнє підприємство «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазпром» шляхом перетворення ДП «Укрбургаз» (а.с.32 том 1 ).

На підставі постанови КМУ від 24.07.1998 року було створено Дочірню компанію «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (том 1 а.с.33).

За спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» № 2 від 01.02.1999 року, ОСОБА_10 , сім`я якої складалася із трьох чоловік, видано ордер № 61 від 01.02.1999 року на право вселення в кімнату в гуртожитку малозабезпечених площею 17, 8 кв.м., в кімнаті АДРЕСА_8 АДРЕСА_9 (том 1 а.с.34).

На підставі рішення Виконкому Полтавської міської ради від 15.06.2004 року № 147 Дочірній компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 221654 від 30.12.2004 року, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3034 га, розташованою по АДРЕСА_3 для розміщення гуртожитку Полтавського відділення бурових робіт Бурового управління «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (а.с.35 том 1).

Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про зміну статусу гуртожитків по вул.Залізній, 54 та Шевченка, 83 на жилі будинки» від 17.11.2006 року № 336 гуртожитку по АДРЕСА_3 надано статус жилого будинку із залишенням його на балансі Полтавського відділення бурових робіт БУ «Укрбургаз». КП «Інвентаризатор» доручено виконати реєстрацію гуртожитків як жилих будинків (том 1 а.с.36).

На підставі Розпорядження КМУ від 13.06.2012 року № 360-р «Про реорганізацію дочірніх компаній НАК «Нафтогаз України» Дочірню компанію «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» реорганізовано в ПАТ «Укргазвидобування». 21.05.2018 року змінено тип товариства з ПАТ «Укргазвидобування» на АТ «Укргазвидобування», який є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків БУ «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (а.с.37-38 том 1).

На звернення ОСОБА_3 щодо надання дозволу на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_6 , листом від 02.06.2015 року було повідомлено про заборону згідно ч.6 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» відчуження основних фондів підприємства, до яких належить квартира, в якій вона зареєстрована (а.с.39 том 1).

Листом від 24.05.2017 року Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради на звернення щодо приватизації квартири повідомило, що інформація про передачу зазначеного будинку на баланс КП «ЖЕО-2» ПМР в Управлінні відсутня (а.с.40 том 1).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_6 , що складається із 1-ї житлової кімнати площею 17,8 кв.м., загальною площею 31,1 кв.м. (а.с.41-42 том 1).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2017 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_6 було зареєстровано за ОСОБА_3 26.07.2017 року, номер запису про право власності 21638850, державним реєстратором Виконавчого комітету Полтавської міської ради Сітак І.М. на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави у справі № 554/583/16-ц від 26.06.2017 року (а.с.81 том 2).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз», третя особа Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, про визнання права власності на житло - відмовлено (а.с.43-45 том 1).

08 серпня 2018 року ОСОБА_3 уклала із ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 посвідчений нотаріально Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., за № 1339 (а.с.48-49 том 1).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.08.2018 року слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_6 було зареєстровано за ОСОБА_5 08.08.2018 року, номер запису про право власності 27400049, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2018 , реєстраційний № 1339 (а.с.49 том 1).

Таким чином, АТ «Укргазвидобування» бажає захистити свої право шляхом звернення до суду з вимогою про скасування запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , визнання недійсним договору купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , скасування запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 , витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_5 .

Проте, суд вважає, що вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України , здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності: 21638850 від 26.07.2017, суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи, що скасування державної реєстрації судом допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, а відповідних позовних вимог позивачем не заявлено, суд, керуючись принципом диспозитивності (ст. 13 ЦК України), не може вийти за межі позовних вимог та розглядає справу виключно за заявленим позовом.

Таким чином, враховуючи, що позивач не пред`являв позовної вимоги до ОСОБА_3 про припинення права власності за нею, позовна вимога про скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий об`єкт нерухомості задоволена бути не може.

А відтак, враховуючи, що запис про державну реєстрацію права власності не скасований, а також, що згідно ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, суд вважає, що ОСОБА_3 не була позбавлена права власності за фактом скасування судового рішення, яким за нею було визнано право власності.

Доводи представника позивача, що суд не може враховувати при ухваленні рішення пояснення третьої особи Департаменту з питань реєстрації, в яких вона вказувала на недотримання вимог ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки не надіслала копії такого пояснення позивачу, судом спростовується, оскільки на застосуванні до даних правовідносин вказаних норм наполягали представники відповідачів у судовому засіданні, крім того, суд повинен застосовувати той Закон, який регулює спірні правовідносини незалежно від того, чи вказуються на нього сторони.

Посилання позивача на норми ст. 328 ЦК України не спростовує висновків суду щодо відсутності правових підстав для скасування державної реєстрації запису про державну реєстрацію права власності на житловий об`єкт нерухомості.

Твердження позивача про безпідставність доводів третьої особи щодо неможливості виконання рішення суду в разі відсутності посилання на припинення, зміну або набуття права власності у рішенні, суд вважає неспроможними, оскільки норми ч.ч.2,5 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими обґрунтовує позовні вимоги позивач, регулюють інші за змістом правовідносини, а саме стосуються виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру, і діють в новій редакції Закону № 340-IX від 05.12.2019.

Пункт 9 ч.1 ст. 27 Закону, на яку як на правову підставу посилається позивач, навпаки підтверджує висновки суду щодо відсутності підстав для скасування запису про державну реєстрацію, так як згідно вказаної норми Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно ( в редакції Закону № 340-IX від 05.12.2019).

Позивач не змінив підстави позову, а навпаки наполягає на незастосуванні норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції від Закону № 340-IX від 05.12.2019), що суд оцінює критично, так як згідно ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на викладене, не підлягає задоволенню і позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.08.2018 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. за № 1339.

Так, правовою підставою для визнання договору недійсним позивач зазначав ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд вважає, що оскільки право власності за ОСОБА_3 у встановленому Законом порядку після скасування рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року не припинено, підстави вважати договір купівлі-продажу недійсним відсутні.

Сам по собі факт скасування рішення суду, яким було визнано право власності на квартиру за ОСОБА_3 , не є підставою стверджувати, що вона втратила статус власника квартири, оскільки державна реєстрація права власності державним виконавцем скасована не була. Позивач після ухвалення рішення апеляційною інстанцією не звертався до державного реєстратора про скасування запису про державну реєстрацію права власності, а тому в силу ч.4 ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно не припинилося.

У відповідності до норм ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутні правові підстави і для скасування запису про державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на об`єкт житлової нерухомості : квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності: 27400049 від 08.08.2018.

Вимоги позивача про витребування з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» квартири № 142 розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , також є безпідставними, з огляду на таке.

Позивач, як на правову підставу для задоволення вказаної позовної вимоги, посилається на норми ст.ст. 387, 388, 391 ЦК України.

Саме власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння, що встановлено ст.387 ЦК України.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року (провадження № 6-2407цс15)).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, з урахуванням викладених вище норм процесуального та матеріального права однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.

Враховуючи, що державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_5 не скасовано, у справі відсутні докази того, що АТ «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» є власником вказаного нерухомого майна або є стороною правочину, який визнано недійсним, а тому не має права на витребування майна з чужого незаконного володіння, а також усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у відповідності до ст. 391 ЦК України.

Всі інші доводи позивача щодо отримання відповідачем ОСОБА_3 відмови у наданні дозволу на приватизацію, щодо продажу нею квартири після скасування рішення суду апеляційною інстанцією, яким за нею визнано право власності на квартиру, незважаючи на обізнаність про подачу апеляційної скарги та скасування рішення, щодо засвідчення у договорі купівлі-продажу факту не приховування обставин, які мають значення для договору, не спростовують вищенаведених висновків суду та не є підставою для задоволення позову. Посилання на норми ст. 288 ЦК України є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Жанна Борисівна, Департамент з питань реєстрації, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування запису про державну реєстрацію права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз», місце знаходження: 63304 Харківська область, м.Красноград, вул. Полтавська, 86, .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 виданий Октябрським РВ у м.Полтаві УДМС України в Полтавській області 07.07.2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент з питань реєстрації: 36000 м.Полтава, вул..Соборності, 36, .

Повне рішення складено 10 липня 2020 року.

Суддя Л.І.Савченко