УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковальова В.О. про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

07.07.2020року предстанвик відповідача ОСОБА_1 адвокат Ковальов В.О. надав суду заяву про відвід судді. Заяву мотивовано тим, що суддя Федчишен С.А. відмовив в задоволенні клопотання про призначення повторної земельно технічної експертизи, оскільки експерт вірно надав варіанти розподілу земельної ділянки, що свідчить про дисбаланс прав сторін та очевидну перевагу судді до позивача, що викликає сумнів в його неупередженості та об`єктивності.

Враховуючи вимоги ст. 40 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути дану заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ковальов В.О. надав суду клопотання про призначення повторної експертизи, оскільки висновок експерта №541 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.04.2020 року суперечить матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності.

Суддя Федчишен С.А. протокольно відмовив в задоволенні даного клопотання, оскільки представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Ковальовим В.О. не доведено необгрунтованість даного висновку експерта та дане клопотання не містить посилання та доказів того, що висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

За приписами ч. 3ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Представник відповідача адвокат Ковальов В.О., заявляючи відвід, не погоджуючись з процесуальними діями судді щодо вирішеного клопотання.

Тобто, доводи заявника зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді.

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою, а викладені стороною обставини не можуть бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні(або раніше)до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на викладене, заява задоволенню не підлягає.

Згідно абзацу другому ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що заява про відвід надійшла до суду (07.07.2020) пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання(10.07.2020), суд вважає що дана заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 261 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Ковальову В.О. про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: