УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміна О.І. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову заяву, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати довіреність видану від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену 10.10.2003р. нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербурга Комаровою Зоєю Олексіївною за №IV -217; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений від 10.02.2004р. між ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованним Віталієм Васильовичем, зареєстрований в реєстрі за №225.

10.07.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, мотивуючи тим, що на теперішній час існує об`єктивна загроза, щодо винесення рішення по справі, відповідач ОСОБА_3 буде вчиняти всі можливі заходи, щоб уникнути повернення будинку позивачу, в тому числі його відчуження. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Також зазначає в заяві, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області в рамках виконавчого провадження здійснюється примусове стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості, накладено арешт на будинок та вживаються заходи щодо його реалізації на торгах. Просить накласти арешт на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та заборонити державним виконавцям відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області проводити будь-які виконавчі дії, спрямовані на примусову реалізацію житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У заяві про забезпечення позову не зазначено жодних обставин та не долучено жодних доказів на підтвердження реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду у зв`язку із намірами відповідача ОСОБА_3 на реалізацію нерухомого майна.

Надані копії постанов про відкриття виконавчого провадження вказують на факт наявності рішення суду про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості та на факт відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження її тверджень, щодо наявності арешту на нерухоме майно та вжиття заходів щодо його реалізації на торгах.

Згідно із ч. 11 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У протоколі 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у ст. 1 зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, разом з тим, заявником в обґрунтування своїх вимог не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження підстав вважати, що на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішенні суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 150-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 766/10589/20.

Ухвала може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду в термін 15 днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. І. Кузьміна