Р І Ш Е Н Н Я (ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2020 Справа №607/7847/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Облещук О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 13 травня 2020 року пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 10180,66 грн., щомісячно, починаючи з часу подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом із нею. Позивач не може самостійно в повному обсязі задовольнити потреби дитини та забезпечити належний рівень її життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вона, на скільки це можливо, забезпечує дитину, матеріально утримує та піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та соціальний розвиток. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Для забезпечення можливості дитини повноцінно розвиватися необхідні значні матеріальні витрати, які становлять близько 10180,66 грн. на місяць. Зазначена сума витрат не включає в себе витрати на зв`язок, проживання, інтернет, розвиток і освіту, з врахуванням яких загальна сума витрат на утримання дитини становить 13000 грн. на місяць. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10180,66 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просила стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Ухвалою судді від 18 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 17 червня 2020 року на 10 год. 30 хв.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в зазначену дату і час розгляд справи відкладено на 15 липня 2020 року на 10 годину 30 хвилин.

15 липня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кожевнікової О.В. надійшла заява, згідно з якою вона просила розгляд справи проводити без її участі та не заперечила проти заочного розгляду справи.

У судове засідання 15 липня 2020 року о 10 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача у своїй заяві не заперечила проти такого вирішення справи.

Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини.

25 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року.

Від шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується витягом із акту про народження від 22 серпня 2014 року, виданим Державним управлінням реєстрації актів цивільного стану Комуни м. Неаполя, район Сан Лоренцо .

Як слідує з довідки від 27 квітня 2020 року, виданої ПП «Наш дім», дитина ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

З консультативного висновку спеціаліста педіатра ФОП ОСОБА_6 від 12 червня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 встановлено діагноз: гостра алергічна реакція по типу кропив`янки.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста педіатра ФОП ОСОБА_6 від 21 серпня 2015 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: атопічний дерматит, форма загострення.

Як убачається з консультативних висновків спеціаліста дитячої клініки «Малеча» від 27 лютого 2018 року та від 08 березня 2018 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: атопічний дерматит, загострення.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, вона самостійно забезпечує дитину матеріально, утримує та піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та соціальний розвиток. Витрати на дитину становлять близько 10180,66 грн. на місяць. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків із утримання неповнолітньої дитини.

За таких обставин суд приходить до переконання, що має місце порушення відповідачем прав позивача на отримання аліментів на утримання дитини для забезпечення її нормального розвитку.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом установлено, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів, оскільки встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем, а відповідачдобровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Дитина сторін хворіє, має алергічні прояви, у зв`язку з чим потребує лікування.

Розмір витрат на дитину, з урахуванням доводів позивача, становить 10180,66 грн.

Однак, відповідно до вимог ст. 141 Сімейного кодексу України обов`язок сторін щодо утримання дитини є рівним.

Таким чином, аліменти у розмірі 10180,66 грн., які визначені позивачем з урахуванням щомісячних матеріальних витрат на утримання дитини та які вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини, повинні забезпечувати рівність сторін при здійсненні їхнього обов`язку з утримання дитини, тому кожен із батьків повинен нести ці витрати в рівних частках.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, зважаючи на стан здоров`я дитини, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5090,33 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Також, згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

У зв`язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог судові витрати.

Як убачається з ордеру на надання правової допомоги серії ТР №062355 від 22 квітня 2020 року, адвокат Адвокатського об`єднання «Центральне адвокатське бюро» Кожевнікова О.В. надає ОСОБА_1 правову допомогу.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком сума судових витрат позивача у зв`язку з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу, складає 5000 грн.

Відповідно до платіжного доручення №@2PL139825 від 10 квітня 2020 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок АО «Центральне адвокатське бюро» 5000 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки процентне співвідношення задоволених вимог становить 50% (5090,33 грн. (задоволені вимоги) / 10180,66 грн. (заявлені позовні вимоги) х 100%), до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. (5000 грн. х 50%).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 840,80 гривень судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 141, 180 - 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, 281-284, 288, 289, ст. 354, ст. 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення»ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в твердій грошовій сумі в розмірі 5090 (п`ять тисяч дев`яносто) грн. 33 коп.,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з 13 травня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Головуючий суддяН. М. Сташків