П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/15540/18

Провадження № 22-ц/4815/765/20

Головуючий в Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Гордійчук І.О.

Рішення суду першої інстанції (вступна і резолютивна частини)

проголошено 16.03.2020 у м. Рівне Рівненської області

Повний текст рішення складено: 24.03.2020

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач1: Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів);

відповідач2: ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне підприємство "СЕТАМ"; приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Фокіна Анастасія Борисівна; ОСОБА_4 ;

представники учасників справи:

позивача адвокат Ремовський Станіслав Валерійович;

відповідача1 ОСОБА_5 ;

відповідача2 адвокат Власик Вікторія Яківна;

за участі: ОСОБА_3 та представників учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне підприємство "СЕТАМ", приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Фокіна Анастасія Борисівна, ОСОБА_4 ; про визнання прилюдних торгів недійсними,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року в суд звернувся через свого представника адвоката Ремовського С.Б. Гонтар С.Б. з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) (далі Рівненський МВ ДВС) та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Державне підприємство "СЕТАМ" (далі ДП "СЕТАМ"), приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Фокіна А.Б., ОСОБА_4 ; про визнання прилюдних торгів недійсними. Мотивуючи свої вимоги, вказувалося про те, що оспорювані прилюдні торги щодо реалізації 1/2 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , які оформлені протоколом проведення прилюдних торгів №260584, було здійснено з істотним порушенням порядку звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності. Дана квартира належить на праві власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 . Вважає, що при проведенні торгів не додержано вимог ст. 366 ЦК України, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача. За результатами повторних (третіх) торгів 02 червня 2018 року належна позивачу частка була продана ОСОБА_2 за ціною 191 908, 50 гривень. При цьому висновку щодо технічної можливості виділу в натурі цієї частки не складалося. ОСОБА_4 не звертався до співвласників квартири з пропозицією щодо виділу в натурі 1/2 частки, а також не звертався і до суду з позовом про виділ частки зі спільного майна в натурі і до ОСОБА_1 з вимогою про продаж своєї частки у квартирі АДРЕСА_2 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні зазначеного позову до Рівненського МВ ДВС і ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 ; треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: ДП "СЕТАМ", приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Фокіна А.Б., ОСОБА_4 .

На рішення суду ОСОБА_1 і ОСОБА_3 подано апеляційні скарги.

У своїй апеляційні скарзі позивач покликається на порушення норм матеріального і процесуального права, що полягало у неповноті з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильності встановлення обставин, що мають значення для справи, помилковості дослідження доказів та їх оцінки, неправильному визначенні спірних правовідносин, відсутності мотивації щодо аргументів ОСОБА_1 і грубому порушенні норм процесуального права.

На її обґрунтування позивачем зазначалося про відсутність встановлення судом обставин, на які посилався його представник як на підставу позову. Судом лише вказано, що сторони виконавчого провадження мали право оскаржувати дії та рішення державного виконавця в окремому порядку і це не може бути підставою для недійсності прилюдних торгів, а також розглянуто доводи тільки щодо можливості реалізації частки майна як окремого об`єкта без виділу її в натурі. Однак не було наведено жодного аргументу з того приводу, чи звертався ОСОБА_4 як один із кредиторів до ОСОБА_1 про самостійний продаж частки у спільній частковій власності, чи наявна відмова інших співвласників від придбання частки боржника, що виключає можливість здійснення реалізації арештованого майна через прилюдні торги. При цьому вказував на постанову Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №367/3231/16-ц, де стверджувалося, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом електронних торгів, та передачі стягувачу в рахунок погашення боргу. Тому вважає, що він втратив 30 відсотків вартості частки, оскільки він мав би право передати свою частку ОСОБА_4 в рахунок заборгованості без проведення електронних торгів.

На його думку, оспорюваний продаж майна на електронних торгах відбувся з недодержанням передбаченого ст. 366 ЦК України порядку, а саме без звернення до боржника з вимогою продажу частки (із забезпеченням права інших співвласників на переважну купівлю частки).

Оскільки відчуження майна шляхом проведення електронних торгів належить до правочинів, то такий правочин може визнаватися недійсним відповідно до положень ст.ст. 203, 215 ЦК України. Вважає, що посадовими особами Рівненського МВ ДВС було допущено помилку на стадії виявлення майна боржника, перевірки належності майна та накладення на майно арешту з метою забезпечення виконання виконавчих документів з порушенням спеціального порядку реалізації частки в спільній частковій власності. Тому ця обставина є додатковою підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним.

З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове про задоволення позову ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_3 посилалася на відсутність пропозиції як співвласнику квартири придбати 1/2 частину, що належала ОСОБА_1 , жодної відмови від купівлі частки вона не писала і не висловлювала, про продаж частки дізналася вже після пред`явлення позову про вселення ОСОБА_2 в квартиру і встановлення порядку користування майном. Тобто суд ці обставини не з`ясував.

Вважає, що оспорюваний продаж майна на електронних торгах відбувся з недотриманням визначеного ст. 366 ЦК України порядку. Звернення стягнення на майно, що перебувало у той момент у спільній частковій власності, відбулося без забезпечення права інших співвласників на переважну купівлю частки, тобто порушено особисті майнові права заявника, які підлягають захисту.

З викладених спонукань просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2020 року скасувати, прийнявши нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відзиви на апеляційні скарги учасниками справи чи їх представниками не подавалися, хоча про таке право їх подати у термін до 10 червня 2020 року їм було роз`яснено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи і заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із того, що порядок звернення стягнення та реалізація майна боржника не порушено, позивачу належала на праві власності 1/2 частка у квартирі, яка є самостійним об`єктом цивільних прав, на неї кредитором може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості шляхом вимоги продажу цієї частки з прилюдних торгів, а тому підстави для захисту особистого цивільного права позивача є відсутніми.

Із зазначених мотивів судом позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Як з`ясовано судом, і ці обставини учасниками справи не заперечуються, право спільної часткової власності з розрахунку по 1/2 частці кожному на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , що також підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №676 від 29 грудня 2008 року, виданого в порядку приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (а.с. 19, 20).

Крім того, не оспорюється і те, що на примусовому виконанні Рівненського МВ ДВС перебуває зведене виконавче провадження №35398227 на виконання судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 заборгованостей, куди включено виконавчий лист №569/3204/15-ц від 30.04.2015 про стягнення 18 350 доларів США (еквівалент станом на 25 березня 2015 року склав 427 331, 94 гривні), 6 639 євро (еквівалент станом на 25 березня 2015 року склав 168 708, 24 гривні), 3 654 гривні судового збору, де стягувачем є ОСОБА_4 . Також до складу зведеного виконавчого провадження входять виконавчий лист №569/13431/15-ц від 18 квітня 2016 року, де стягувачем 17 854, 13 гривень заборгованості та 1 218 гривень судового збору є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та виконавчий лист №2-1350 від 20 червня 2011 року, де стягувачем аліментів на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 450 гривень на кожну дитину є ОСОБА_6 .

З протоколу №250227 про проведення електронних торгів від 18.04.2017 вбачається, що ці торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (а.с. 21).

З таких самих причин не відбулися і електронні торги 11 травня 2017 року, що засвідчено відповідним протоколом №255273.

02 червня 2017 року було проведено повторні (треті) електронні торги щодо 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 загальною площею 49, 0 м2, які були оформлені протоколом проведення електронних торгів №260584. Відповідно до цього протоколу належна ОСОБА_1 1/2 частка у квартирі була продана за ціною 191 908, 50 гривень (а.с. 23).

Судом встановлено, що вартість 1/2 частки зазначеної квартири згідно з відповідним висновком ПП "Експерт-Рівне-Консалт" станом на 18 жовтня 2016 року становила 274 155 гривень.

В подальшому, 15 червня 2017 року, державним виконавцем Адамчо В.С. було складено акт про проведені електронні торги, який був затверджений виконувачем обов`язки начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 25). Відповідно до акту переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_2 .

За результатами торгів приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б. було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, що зареєстроване в реєстрі за №1258 від 03 серпня 2017 року, та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36447595 від 03.08.2017 за ОСОБА_2 (а.с. 108).

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних відносин до застосування не підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його вимог.

Згідно зі ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Відповідно до ст. 366 ЦК України у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Обоє заявників покликаються на те, що при вирішенні правовідносин не було додержано вимог цієї статті, однак їхні доводи є необґрунтованими через те, що права і обов`язки, які передбачені ст. 366 ЦК України, регулюються Цивільним кодексом України поза межами примусового виконання рішення суду. Натомість ОСОБА_1 оспорюються якраз прилюдні торги, що були організовані та проведені ДП "СЕТАМ" за відповідним зверненням Рівненського МВ ДВС при виконанні судового рішення про стягнення з заявника на користь ОСОБА_4 заборгованості.

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 про існування правової позиції, висловленої Верховним Судом у своїй постанові від 15 січня 2020 року у справі №367/3231/16-ц, де зазначено про те, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна на увагу колегії суддів не заслуговують через те, що ця позиція не підтверджує вимог позивача і не спростовує правильності висновків суду попередньої інстанції.

Необґрунтованими є і покликання позивача на порушення судом при розгляді справи норм процесуального права.

Так, згідно абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Норми частини третьої цієї статті також передбачають перелік порушень норм процесуального права як обов`язкових підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового, проте жодних фактів, що вказували би про помилковість вирішення спірних відносин чи наявність процесуально-правових дефектів, які були б мотивом для скасування оскаржуваного рішення, позивач не навів, матеріали справи не містять, а апеляційним судом не було здобуто.

Щодо доводів апеляційної скарги про регулювання спірних правовідносин нормами ст. 229 ЦК України, а саме про визнання укладеного за наслідками проведення електронних торгів правочину таким, що вчинений під впливом помилки службовців Рівненського МВ ДВС, то з ними погодитися не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на а підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Між тим, у суді попередньої інстанції позивач не обґрунтовував своїх вимог наявністю підстав для визнання недійсним правочину з міркувань його укладення під впливом помилки , ця обставина не була предметом судової перевірки, а на її мотивування чи заперечення учасниками справи відповідні докази не подавалися. Тобто зазначений аргумент заявника колегією суддів відхиляється як необґрунтований.

Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Решта тверджень авторів апеляційних скарг є необґрунтованими і спростовуються правильністю висновків суду.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 07.07.2020

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.В.Бондаренко

С.С.Шимків