РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Рівне

Справа № 556/1251/19

Провадження № 22-ц/4815/811/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Шимківа С.С., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач -Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 березня 2020 року в складі судді Іванків О.В., проголошене в смт. Володимирець, повний текст складено - 16.03.20

в с т а н о в и в:

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 відповідно до підписаної заяви № б/н від 5.11.2010 року отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

В зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором станом на 22.05.2019 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 14704,43 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6407,83 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2676,86 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання в сумі 3693,34 грн., пені в сумі 750 грн. за несвоєчасну сплату боргу в сумі понад 100 грн., а також штрафів в суму 1176,4 грн., в т.ч. 500 грн. - фіксована частина штрафу, 676,4 грн. - відсоткова частина штрафу. АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 14704,43 грн. та судові витрати.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 березня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банком не доведено наявність боргу у позичальника за тілом кредиту. Надані позивачем Витяг з тарифів з обслуговування кредитних карток "Універсальна" та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а відтак відсутні підстави вважати, що саме ці тарифи та умови є складовою частиною кредитного договору, який укладався відповідачем, то позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по пені і штрафах задоволенню не підлягають.

У поданій апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що між сторонами укладений кредитний договір, який підписаний сторонами, він містить всі істотні умови.

Покликається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 7.03.2018 року у справі №755/18246/15-ц, відповідно до якої позичальник, підписуючи анкету заву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами. При цьому Умови та Правила є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ним не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

У справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року Велика Палата Верховного суду вказала, що в межах строку кредитування відповідач повинен повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами.

Первинним документом, який підтверджує отримання відповідачем коштів та їх рух, згідно Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операцій діяльності в банках України, затвердженого постановою НБУ 3 75 від 4.07.2018року є Виписка про рух коштів клієнта.

Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості по кредиту.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції, позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" задовольнити в повному об`ємі.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 листопада 2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. (а.с.10)

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У заяві також зазначено, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Разом з тим, будь-які дані про тип картки, строк її дії, розмір відсотків за користування кредитними коштами, строку повернення коштів, розміри пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту у підписаній відповідачем анкеті-заяві відсутні.

Також, 5.11.2010 року ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду", відповідно до якої базова процентна ставка в місяць становить 3%, розмір щомісячних платежів за використання кредиту, який позичальник повинен вносити щомісячно до 25 числа, який слідує за звітним складає 7 % від заборгованості, але не менш ніж 50 грн., штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів становить 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, а також встановлено розмір пені за невчасне погашення заборгованості. (а.с.10)

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що відповідач ознайомлений з фінансовими умовами кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, що підтверджується його підписом у зазначеній довідці.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Правил про надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно наданого позивачем розрахунку у ОСОБА_1 станом на 22.05.2019 року наявна заборгованість в розмірі 14 704,43 грн., яка складається з 9084,69грн. - тіло кредиту, 4443,34грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 676,4грн. - штраф (процентна складова).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, вони не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 5.11.2010 року, шляхом підписання анкети-заяви.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем додана «Довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить підпис позичальника.

Отже, підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», позичальник та банк обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Із розрахунку заборгованості та копії виписки про рух коштів, наданих позивачем вбачається, що за період з 5 листопада 2010 року по 22 травня 2019 року ОСОБА_1 в кредит було взято кошти в загальній сумі 43960,34грн., сплачено в рахунок погашення заборгованості по кредиту - 60810,59грн.

За період з 5.11.2010 по 10.01.2013 року проценти банком розраховані, виходячи із ставки 36% річних, з 11.01.2013 року по 31.08.2014 року -30% річних, з 1.09.2014 по 31.03.2015-34,8% річних, з 1.04.2015 по 22.05.2019 року- 43,2% річних.

Також встановлено, що проценти банком розраховані у період з 1.10.2016 року по 28.12.2016, з 1 по 10 липня 2017року, 1.11.2017року по 23.04.2018року, з 1.10.2018року по 22.05.2019 року із застосуванням коефіцієнту 2, тобто нараховані відсотки збільшено вдвічі.

Ні заява, ні довідка не містить умов про нарахування процентів у подвійному розмірі.

За змістом статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

За наведеного дії банку по підвищенню процентної ставки та їх нарахування у подвійному розмірі є неправомірними.

Крім цього встановлено, що за період з 01.10.2015 року по 1.01.2019 року банк, нараховував відсотки і погашав їх за рахунок тіла кредиту, про що свідчить стовбець «відсотки погашені за рахунок кредиту», чим умисно збільшував заборгованість по тілу кредиту та фактично в подальшому нараховував проценти на проценти, що чинним законодавством не передбачено.

Отже, нарахування банком процентів ( в т.ч. у збільшеному розмірі та із застосуванням коефіцієнту 2) на заборгованість по тілу кредиту і безпідставне погашення їх за рахунок тіла кредиту фактично призвело незаконного збільшення суми заборгованості по тілу кредиту та відсутності погашень по нарахованих відсотках та заборгованості по них.

Враховуючи встановлені обставини та те, що ОСОБА_1 за вищевказаний період було взято кредит кошти в загальній сумі 43960,34грн., а сплачено в рахунок погашення заборгованості по кредиту - 60810,59грн., колегія суддів вважає, що у позичальника відсутня заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. простроченому) і позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Щодо вимог про стягнення штрафів та пені.

Обґрунтовуючи позов, АТ КБ «Приватбанк просить стягнути заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання в сумі 3693,34 грн., пеню в сумі 750 грн. за несвоєчасну сплату боргу в сумі понад 100 грн., а також штраф в сумі 1176,4 грн., в т.ч. 500 грн. - фіксована частина штрафу, 676,4 грн. - відсоткова частина штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст.611 ЦК України).

Встановлено, що ні в анкета-заява, ні довідка про умови кредитування від 5.11.2010 року не містять умов щодо «пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.», тому, вимоги банку про стягнення 750 грн. відповідного платежу, теж є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може двічі бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши правову позицію із цього питання у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, строків виконання зобов`язань за указаним кредитним договором, свідчить по недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, тому вимоги в частині стягнення штрафу 500+ 676,4 грн. (5%) задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог про стягнення пені у сумі 3693,34 грн., то з розрахунку вбачається що вона нарахована у період з січня по травень 2019 року.

Із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що останній раз ОСОБА_1 користувався кредитними коштами 23 травня 2017 року сумі 647 грн. За період з травня 2017 року по серпень 2018 травень ним було сплачено в рахунок погашення заборгованості кошти у сумі 15 889,09 грн., останнє погашення ним було здійснено у 18 серпня 2018 року у сумі 800грн.

Таким чином пеня у сумі 3693,34 грн. позивачем нарахована на тіло кредиту, заборгованість по якому була відсутня.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог і в задоволенні позову слід відмовити з інших підстав та вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови. У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. У такому разі розподіл судових витрат згідно зі статтею 141 ЦПК України не проводиться.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 березня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення ухвалено та виготовлено 7.07.2020 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Шимків С.С.

Хилевич С.В.