Справа № 329/240/20
Провадження № 2/329/121/2020
ЗАО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2020 року смт Чернігівка
Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Богослова А.В.,
за участі секретаря судового засідання - Синяк Л.П.,
позивача - Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області,
представника позивача - Житарюк Н.М. ,
неповнолітньої особи, в інтересах якої пред`явлений позов - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,
Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області (далі-позивач) звернулася до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про позбавлення батьківських прав.
Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав на підставі рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 16.01.2020. Дана сім`я перебувала на контролі служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області. Під час відвідування 25.02.2020 працівниками служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області та працівниками Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області сім`ї ОСОБА_3 , останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, в будинку були незадовільні умови проживання, продукти харчування були відсутні, в будинку було холодно, відсутнє електропостачання та опалення, для дитини не створено умов для сну та відпочинку. У зв`язку з цим малолітній ОСОБА_2 був негайно вилучений з сім`ї та влаштований до КЗ "Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР. За час перебування дитини у закладі його батько ОСОБА_3 жодного разу не відвідав сина, не цікавився станом здоров`я та розвитком дитини. Позивач вважає, що наявні факти ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків, а тому є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові.
Відповідач в підготовчі судові засідання 22.04.2020, 13.05.2020 та в судові засідання по суті 02.06.2020, 16.06.2020 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. На електронну адресу суду надходили заяви з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від імені відповідача про відкладення підготовчого судового засідання, які не містили підпису особи, тому до уваги судом прийняті не могли бути.
Допитана в судовому засіданні як свідок спеціаліст служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_5 пояснила, що сім`я ОСОБА_3 з 2017 року перебуває на обліку служби як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Проживає сім`я ОСОБА_3 в с. Верхній Токмак- 2 Запорізької області. ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_4 , у них є син ОСОБА_2 , 2016 року народження. Служба у справах дітей протягом 2019 року близько 10 разів відвідувала дану сім`ю, та протягом 2020 року близько 5 разів. Під час відвідувань одяг малолітнього ОСОБА_2 був занедбаний, порваний, дитина була немита, було брудне волосся, виявлений педикульоз. В будинку за місцем проживання даної сім`ї не було електропостачання, опалення не було взагалі, в будинку було холодно. Також в будинку знаходились пусті пляшки від спиртного, всюди був пил, сміття, було видно, що прибирання не проводилося, постільна білизна потребувала прання, відчувався запах спиртного. Свідок зазначила, що сім`я постійно змінювала місце проживання. У лютому 2020 року малолітній ОСОБА_2 був відібраний у батьків і поміщений до КЗ "Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР у зв`язку з тим, що умови проживання загрожували життю та здоров`ю дитини. Батько дитини ОСОБА_3 жодного разу не відвідав дитину в закладі, на теперішній час дитина також знаходиться в зазначеному центрі.
Допитана в судовому засіданні як свідок інспектор поліції Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 пояснила, що відвідувала сім`ю ОСОБА_3 близько 8 разів з жовтня 2019 року по лютий 2020 року. Сім`я проживала в ст. Верхній Токмак-2 Запорізької області. Під час відвідувань ОСОБА_3 часто перебував в стані алкогольного сп`яніння. Дитина ОСОБА_2 був одягнений у брудний одяг, у нього було немите волосся, необрізані нігті. У хлопчика не було ніяких іграшок. В будинку не було електропостачання, відсутнє опалення, відчувався несвіжий запах, була відсутні готова їжа. У 2020 році дитина була вилучена у ОСОБА_3 та поміщена до КЗ "Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР.
Допитана в судовому засіданні як свідок начальник КЗ "Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді" ОСОБА_7 , пояснила, що сім`я ОСОБА_3 перебувала на обліку в центрі. Свідок відвідувала сім`ю в 2019 році близько 8-9 разів, в 2020 році близько 5 разів. Під час відвідування даної сім`ї ОСОБА_3 часто перебував в нетверезому стані. Малолітній ОСОБА_2 був недоглянутий, у хлопчика було брудне, немите волосся, невипраний одяг. В будинку були незадовільні умови проживання, відсутнє електропостачання та опалення, було видно, що прибирання в будинку не проводилося, відчувався запах алкоголю, постільна білизна була відсутня, продуктів харчування було обмаль.
Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено повторним свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 13.02.2020, батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
На підставі рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 16.01.2020 мати дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_4 , позбавлена батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2
Згідно актів обстеження умов проживання від 04.05.2017, 13.09.2017 сім`ї ОСОБА_4 встановлено, що в квартирі необхідне прибирання, спальних місць недостатньо, співмешканець ОСОБА_3 схильний до вживання алкогольних напоїв. Згідно актів обстеження умов проживання від 09.09.2019, 10.10.2019 сім`ї ОСОБА_4 , встановлено, що в квартирі незадовільні умови проживання сім`ї, в кімнатах брудно, продукти харчування відсутні. Згідно акту обстеження умов проживання від 25.02.2020 сім`ї ОСОБА_4 - ОСОБА_3 встановлено незадовільні умови проживання, в будинку холодно, відсутнє опалення та електропостачання. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Як вбачається із копії розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області № 29 від 25.02.2020, вирішено негайно відібрати дитину ОСОБА_2 та тимчасово влаштувати до КЗ "Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР.
Відповідно до копії довідки, виданої 03.03.2020 № 03-12/16 КЗ "Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР, малолітній ОСОБА_2 перебуває у зазначеному центрі на повному державному забезпеченні з 25.02.2020. За час перебування дитини у центрі батько дитини ОСОБА_3 жодного разу дитину не відвідував, питання про повернення дитини в сім`ю не порушував.
Згідно листа КЗ "Центр соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області від 04.03.2020, під час неодноразових відвідувань фахівцями центру протягом 2019 року сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , встановлено, що батьки не виконують батьківські обов`язки, діти не доглянуті, постільна білизна відсутня, продуктів харчування недостатньо.
Згідно з інформацією, яка міститься в листі Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 04.03.2020, ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема, п`ять разів протягом 2019 року.
Відповідно до висновку Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області № 01-11/0177 від 18.03.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , останнього доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 .
Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини.
Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Однією з таких підстав є ухилення батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року«Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд вважає, що позивачем було доведено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини ОСОБА_2 , не приділяє уваги своїй дитині, ухиляється від її належного виховання, не спілкується з дитиною в достатньому обсязі, не забезпечує дитину матеріально, не цікавиться станом здоров`я дитини, що також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та поясненнями свідків, наданими в судовому засіданні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є обґрунтованими і заявленими з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 , а тому підлягають задоволенню.
Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни його поведінки, суд за його позовом може поновити його батьківські права.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,164 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст.81,141, 263-265, 354 ЦПК України суд, -
Позовну заяву Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, в інтересах дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо його дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Повний текст рішення складений 19 червня 2020 року.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя А.В.Богослов