Справа № 700/120/20
Провадження № 2/700/183/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Лисянка цивільну справу №700/120/20 (провадження №2/700/183/20) за позовом ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Тихонівка, Лисянського району, Черкаської області померла баба позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,99 га.

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та фактично прийняв спадщину, оскільки до смерті проживав разом із спадкодавцем. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Крім того, було виявлено, що у правовстановлюючих документах допущено помилку у написанні прізвища власника земельної ділянки та рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12.11.2019 року був встановлений факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР №098884 від 23.01.2004 року виданий на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію Лисянського районного суду Черкаської області звернувся до суду із заявою, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Тихонівка, Лисянського району, Черкаської області померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 29.12.1997 року). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,99 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧР №098884 від 23.01.2004 року було допущено описку у написанні імені та по батькові власника земельної ділянки та зазначено, що власником є ОСОБА_3 .

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12.11.2019 року був встановлений факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР №098884 від 23.01.2004 року виданий на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та фактично прийняв спадщину, оскільки до смерті проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідками виконавчого комітету Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 20.01.2020 року №9, №10, №11.

Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.01.2020 року №51/02-31, виданої державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у адміністративних межах Бужанської об`єднаної територіальної громади, Лисянського району, Черкаської області, площею 1,99 га, яка належала ОСОБА_2 .

Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (у редакції 1963 р), оскільки спадщина відкрилась у 1999 році.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р ) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а враховуючи те, що позивач проживав до моменту смерті разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідками виконавчого комітету Бужанської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області від 20.01.2020 року №9, №10, №11 вважається таким, що прийняв її.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що за позовні вимоги про визнаннґ право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,99 га, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 548, 549 ЦК України (1963 р), ст.ст. 3, 7, 10, 12, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,99 га, відповідно до державного акта серії ЧР№098884, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 29.12.1997 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Г.М.Яценко