Справа № 590/323/20
Провадження № 2/590/155/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі головуючого - судді Сатарової О.В.

за участі секретаря с/з - Данченко І.М.

представника позивача - Камінської М.І.

представника відповідача - ОСОБА_6

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль в режимі відео конференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» /адреса: 03680, м.Київ, вул. Фізкультури, 28-Д/ (представник позивача Камінська Марина Ігорівна ) до ОСОБА_2 /адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . Код. НОМЕР_1 / про стягнення 3% річних, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі Позивач) у березні 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), який в подальшому було уточнено /а.с. 40-41/. Згідно уточненої позовної заяви Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3% річних у сумі 130745,62 грн.

Позивачем були нараховані відсотки річних за 3 роки /1097 днів/, а саме за період з 05.03.2017 по 05.03.2020 на заборгованість в розмірі 1 450 080,51 грн, що по курсу НБУ станом на 05.03.2020 еквівалентно 58257,69 дол.США.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 28 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі Банк) та відповідачем був укладений Кредитний договір №МL708/035/2008 (далі - Кредитний договір). Згідно з кредитним договором банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000,00 дол.США строком до 27 лютого 2023 року. 29.06.2010 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю «б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором №МL708/035/2008 від 28.02.2008.

В супереч умов кредитного договору відповідач не здійснив погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Станом на момент подання даного позову відповідач свої зобов`язання з повернення позивачу суми боргу за кредитним договором не виконав.

При цьому позивач в уточненій позовній заяві /зворот а.с. 40, абз.9 та10/ звертає увагу суду на те, що «станом на час подання даного позову відсутнє судове рішення, яким би було задоволено вимоги ТОВ «ОТП «Факториг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МL708/035/2008 від 28.02.2008 та звернення стягнення на предмет іпотеки.», і наголошує: «що саме по собі ухвалене судом рішення про стягнення з відповідача боргу не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору: не звільняє боржника /відповідача/від відповідальності за невиконання ним грошових зобов`язань та не позбавляє кредитора права на подальше нарахування, вимог і стягнення з боржника неустойки».

У визначений судом строк відповідач ОСОБА_2 , а саме 02.07.2020 /дата надходження відзиву до суду/ надав відзив на позов, згідно якого зробив заяву про пропуск Позивачем строків позовної давності за позовними вимогами та просив відмовити у задоволенні позову з цих підстав. Також надав докази, які б підтверджували викладені у відзиві на позов заперечення, а саме: нотаріально завірену копію рішення апеляційного суду Харківської області від 09.02.2016 у справі 3640/21151/13-ц., згідно якого апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Рішення Київського районного суду міста Харкова від 30 квітня 2014 року і рішення Апеляційного суду Харківської області скасовано. У задоволенні позову ТОВ «ОТП Факториг Україна» до ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Крім того наголосив на тому, що «Позивач намагається нарахувати 3% річних на суму боргу у стягненні якої йому було відмовлено ще у 2016 році та подання позову про стягнення якої він втратив у зв`язку із пред`явленням відповідного позову у листопаді 2013 року та його відхиленні…».

Інформація про рух справи в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 27 березня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних залишено буз руху і надано позивачеві строк для усунення недоліків /а.с. 34/.

Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних залишено буз руху і надано позивачеві строк для усунення недоліків /а.с. 53/.

Ухвалою суду від 10.06.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи /а.с. 66/.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник Позивача Камінська М. І. , яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Червонозаводського районного суду м.Харкова, підтримала у повному обсязі позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Представник Відповідача ОСОБА_6 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Червонозаводського районного суду м.Харкова, позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, -

28.02.2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №МL708/035/2008 /а.с. 4-12/. Згідно з кредитним договором банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 50 000,00 дол. США строком до 27 лютого 2023 року.

Відповідно до п.п 1.5.1 п.1.5 повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів.

Згідно з п. 1.1. частини 2 кредитного договору за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відповідну плату. У відповідності до п.3 ч.1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка у розмірі 5,99% річних, фіксований відсоток + FIDR.

Згідно з п. 4.1.1. ст. 4 частини 2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум.

30.06.2009 року державним реєстратором Голосіївської районної ради у місті Києві державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів Банку, відповідно до яких була змінена назва банку замість ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк».

29.06.2010 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю «б/н. /а.с. 13-19/.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором №МL708/035/2008 від 28.02.2008 /а.с. 20/.

Розрахунок 3% річних: відсотки річних на 1096 дн. Становлять 130745,62 грн. (1450080,51х3х1096/365/100). Період: з 05.03.2017 по 05.03.2020 /а.с. 41/.

Відповідно до розрахунку позивача /а.с.21/ загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №МL708/035/2008 від 28.02.2008 станом на 05.03.2020 складає 58 257,69 дол. США, що по курсу НБУ станом на 05.03.2020 еквівалентно 1 450 080,51 грн. З наданого суду позивачем розрахунку можна дійти висновку, що складовими суми заборгованості 58 257,69 дол. США є сума прос. тіла + прос. % /49164,19 +9093,50 дол. США, період з 26.03.2008 по 29.06.2010/.

Перевірити правильність розрахунку заборгованості, що позволило б встановити дійсний розмір простроченої заборгованості, на який може бути нараховано три проценти річних - судом не виявилось можливим.

З характеру заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»позовних вимог, а також виходячи з правової природи та підстави застосування відповідальності, передбаченої ст..625 ЦК України, у справі насамперед підлягає встановленню та входить до обов`язкового предмету доказування наявність прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що у листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» зверталося до Київського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і належить відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 шляхом продажу з прилюдних торгів, задовольнивши вимоги позивача в межах суми заборгованості за кредитним договором № ML708/035/2008 від 28 лютого 2008 року в сумі 2 776 892,01 грн. за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження»; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором 2 776 892,01 грн. та судові витрати в розмірі 3441,00 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 30 квітня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 вказане рішення суду першої інстанції було змінено: зменшено стягнуту з ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором від 28.02.2008 року з 2 776 892,01 грн. до 1 236 618,92 грн., в рахунок якої звернуто стягнення на трикімнатну квартиру № 13, загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 шляхом продажу її з прилюдних торгів за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з вимогами ЗУ "Про виконавче провадження. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року /Справа №640/21151/13-ц/ за апеляційною скаргою ОСОБА_3 рішення Київського районного суду міста Харкова від 30 квітня 2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області було скасовано. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч.1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч.2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Реалізуючи своє право, передбачене вищезазначеною частиною ст.1050 ЦК України, надсилаючи вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту разом із нарахованими процентами та штрафними санкціями, кредитор в односторонньому порядку змінює строк виконання зобов`язання за кредитним договором і строк виконання зобов`язання за договором настає достроково.

Пред`явлення кредитором вимоги про дострокове стягнення заборгованості та реалізація такого права через рішення суду є волевиявленням кредитора, який бажає повернути достроково надані боржнику кошти через порушення ним кредитної дисципліни, при цьому добровільно відмовляючись отримувати прибуток у виді відсотків за користування кредитом, які б могли бути отримані до закінчення строку дії кредитного договору.

Прийняття судом рішення за позовом кредитора про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості за кредитним договором достроково змінює зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту частинами до певної дати на обов`язок по виконанню судового рішення та повернення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором. Внаслідок такого рішення залишаються зобов`язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, та право кредитора на нарахування, передбачені частиною другою ст.625 ЦК України за час невиконання такого рішення.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Тобто, пред`явлення кредитором вимоги про дострокове стягнення заборгованості та реалізація такого права через рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.02.2016, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, потягло те, що кредитний договір №МL708/035/2008 від 28.02.2008припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем не знайшли своє підтвердження, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення трьох процентів річних не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат:

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 1, 3, 16, 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 133, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07.07.2020.

Суддя : О.В. Сатарова