Справа№592/7493/18
Провадження №2/592/31/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, треті особи приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Тамара Петрівна, ОСОБА_3

з участю представника відповідача ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати недійсним заповіт складений 28.07.2015 року від імені ОСОБА_5 , посвідчений 28.07.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П..

Свої вимоги позивач мотивував тим, що його мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , хворіла та на час складання заповіту не могла розуміти значення своїх дій. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. За спірним заповітом усе своє майно вона залишила відповідачу.

Відповідач надав відзив у якому просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що з 11.10.1974 перебував у шлюбі ОСОБА_5 , усиновив її дітей, зокрема позивача. ОСОБА_5 не мала захворювань які б могли впливати на здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується медичною документацією та показами свідка ОСОБА_6 .. При складанні заповіту дієздатність була перевірена нотаріусом.

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Тамара Петрівна пояснень по суті спору не подавала та обмежилася заявою про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 пояснень по суті спору не подавала.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали. Зокрема позивач зазначив, що відповідач обмежив спілкування матері з оточуючими і не допускав до квартири. Мати після інсульту майже не розмовляла, не спілкувалася, з трудом пересувалася у квартирі.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти позову з наведених у відзиві мотивів. Разом з цим відповідач зазначив, що приблизно за три роки до смерті дружина не виходила з квартири, але це ніяким чином не впливало на здатність розуміти значення своїх дій. Вихід на вулицю був обтяжливий для пересування. Діти допомоги не надавали. Дочка була за кордоном. Позивач тривалий час зловживав спиртними напоями. Сам заповіт був посвідчений нотаріусом у квартирі, на дому.

Суд, заслухавши учасників розгляду, які з`явилися, покази свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідач з 11.10.1974 перебував у шлюбі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був сином ОСОБА_5 .

28.07.2015 ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 28.07.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П., яким усе своє майно заповіла ОСОБА_2 , а якщо він помре раніш або не прийме спадщину заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Встановлені обставини визнаються сторонами та підтверджуються, відповідними свідоцтвами, про шлюб, про народження, про смерть, заповітом, копії яких містяться у матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_7 , сусідка з квартири АДРЕСА_2 , пояснила суду, що знає сторін та ОСОБА_5 приблизно з 1996 року. Характеризувала, як добрих сусідів та людей. Останніми роками у ОСОБА_5 була найтяжча хвороба, цукровий діабет. Коли сильно захворіла стала рідко виходити з квартири. Втім до смерті вона зберігала тверезий розум і пам`ять. ОСОБА_5 була доглянутою. Свідок повністю заперечила параліч та порушення мови у останньої.

Свідок ОСОБА_8 , пояснила суду, що ОСОБА_1 проживав неподалік від неї на квартирі. Приблизно у 2013 році зі слів ОСОБА_1 знає, що ОСОБА_5 перенесла інсульт та сильно хворіла. Вона телефонувала ОСОБА_5 , але слухавку брав ОСОБА_1 і повідомляв, що остання дуже хвора і не могла узяти слухавку. Поряд з цим свідок на питання суду пояснила, що у будинку у якому вона проживала приблизно двісті квартир. Де жив відповідач не пам`ятає та не пам`ятає, що їх спільно поєднувало та з чого можна було розумно зрозуміти чому вона телефонувала матері позивача та хотіла з нею поговорити.

Свідок ОСОБА_9 , товариш позивача, пояснив суду, що знає його з 2004 року коли здавав йому житло, а потім працював з ним разом. Зі слід ОСОБА_1 йому необхідно було окреме житло оскільки бабуся тяжко хвора, у неї був інсульт. Приблизно у 2014-2015 роках був у квартирі з позивачем. Втім ОСОБА_5 була у хворобливому стані. Вона не привіталася з ним у відповідь. За поясненнями свідка зі сторони остання нібито була такому стані, що вона не орієнтується у оточенні. Коли у другий раз прийшов вона його не впізнала. Втім на питання суду з чого зробив такі висновки, свідок чітких пояснень не надав. Він обмежився лише тим, що ОСОБА_5 не привіталася з ним у відповідь та не згадала його коли він прийшов у друге. Втім свідок не зміг пояснити суду при яких умовах він спілкувався з ОСОБА_5 , адже він зайшов до позивача і мав на меті спілкування лише з ним.

Свідок ОСОБА_10 , товариш позивача, пояснив суду, що був дома у позивача один раз у 2012 році. Там бачив ОСОБА_5 , яка була у хворобливому стані, не у своєму розумі. У 2014 році коли був спитав її чи пам`ятає його, вона відповіла «ні». Втім на питання суду з чого зробив висновки про відсутність розуму у ОСОБА_5 , свідок чітких пояснень не надав.

Свідок ОСОБА_11 , пояснила, що працювала з листопада 2015 року по грудень 2017 року працювала у дома у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .. Останній найняв по оголошенню для приготування їжі та прибирання. ОСОБА_5 за своїм фізичним станом не прибирала та не готувала. Втім вона самостійно отримувала пенсію, перераховувала кошти коли приносив листоноша. Вона замовляла у листоноші кросворди та розгадувала їх сама. У розмові вона була розумною і послідовною, іноді могла шуткувати. Розповідала про свою мандрівку до Італії. Ніяким чином не проявляла ознак розладу розумової діяльності. У неї не було ознак паралізованої частини тіла. Вона скаржилася на біль у тазу, внаслідок чого пересувалася з використанням палки або за допомогою чоловіки чи її. У ОСОБА_1 були дуже гарні відносини, ОСОБА_2 дбайливо ставився до дружини, доглядав її.

17.09.2018 ухвалою суду за клопотанням позивача з медичних установ витребувана медична документація ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (амбулаторна медична картка, картка стаціонарного хворого).

19.08.2019 ухвалою суду за клопотанням позивача було призначено експертизу на вирішення якої поставлено питання: Чи страждала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічним або стійким душевним захворюванням, або іншим захворюванням яке впливає на можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Якщо так, то чи могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними 28.07.2015 року при посвідченні заповіту?

На виконання ухвали надійшов висновок судово-психіатричного експерта №06-04/16 від 09.12.2019. З висновку вбачається, що ОСОБА_5 на психічне захворювання чи будь-який інший психічний розлад не страждала. При посвідченні заповіту 26.08.2015 ОСОБА_5 за своїм психічним станом могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З викладеного вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 30, 34, 39, 225, 1233, 1234, 1257 ЦК України.

Згідно ст.ст. 30, 34 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Всупереч положенням ст.ст. 12, 13, 77, 78, 80 ЦПК України позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів у обґрунтування заявленого позову. Позивач не довів, що на час складання заповіту ОСОБА_5 страждала будь-яким психічним захворюванням у зв`язку з яким не розуміла значення своїх дій і керувати ними.

Досліджені судом докази вказують на протилежне та необґрунтованість заявленого позову. ОСОБА_5 за життя мала право скласти заповіт і визначити спадкоємця. Будь-яких законних підстав для визнання заповіту недійним за заявленим позивачем позовом не вбачається. Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1268, 1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 285 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про визнання недійсним заповіту, треті особи приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Тамара Петрівна(місцезнаходження м.Суми, проспект Т.Шевченка, 4), ОСОБА_3 місце проживання АДРЕСА_1 ).

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Повне рішення складене 13.07.2020.

Суддя В.Г. Костенко