Cправа № 563/904/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2020 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корецької міської ради Рівненської області, Голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Людмили Миколаївни про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору оренди земельної ділянки укладеним (поновленим) на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Корецької міської ради Рівненської області, Голови Корецької міської ради Рівненської області ОСОБА_3 в якому просить:

- визнати незаконними дії голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Л.М. у зволіканні в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 25 березня 2003 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення Корецької міської ради від 06 березня 2019 року № 1202 «Про розгляд листа-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_1 .»;

- визнати договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 25 березня 2003 року між Корецькою міською радою Рівненської області та ОСОБА_1 - укладеним (поновленим) на новий строк, а саме до 25 березня 2023 року;

- визнати укладеною додаткову угоду № 1 до Договору оренди земельної ділянки № 20 від 25 березня 2003 року, укладеного між Корецькою міською радою та ОСОБА_1 і зареєстрованого в Корецькій міській раді, в редакції проект якої додав до позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.03.2003 року між орендодавцем Корецькою міською радою та ним було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 0,013 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 для обслуговування торгового кіоску, який зареєстрований в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі 25.03.2003 року, актовий запис №20. Відповідно до п. 2.1 Договору земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для обслуговування торгового кіоску. Рішеннями судів всіх інстанцій у справі № 563/283/16-ц вказаний договір визнано продовженим до 25 березня 2019 року. У цій справі було встановлено незаконність дій відповідача по відмові у продовженні договору оренди землі та належність виконання позивачем як орендарем всіх умов договору. Остаточне рішення винесено Верховним Судом. На виконання зазначеного пункту договору та у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач листом від 23 січня 2019 року повідомив Корецьку міську раду про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди та подав проект додаткової угоди у двох примірниках. У вказаний в Законі місячний термін до 23.02.2019 року вказує, що не отримав будь-яких листів-заперечень відповідача чи повідомлень про прийняте рішення, як і не отримував у вказаний строк відповіді про відмову у його поновленні. Проте вже 18 березня 2019 року позивач отримав лист за підписом відправлений 15.03.2019 року вих. № 03-12/325 від 15 березня 2019 року до якого додано рішення Корецької міської ради № 1202 від 06.03.2019 року, яким позивачу відмовлено в продовженні договору оренди земельної ділянки з ряду причин. Отже, рішення Корецької міської ради № 1202 від 06 березня 2019 року вважає, що суперечить чинному законодавству, зазначені в листі підстави для відмови в поновленні договору оренди землі є незаконними та необгрунтованими, а лист надіслано з порушенням місячного строку, отже його не можна вважати запереченнями проти поновлення договору оренди землі в розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі з мотивів викладених у позові. Вважає, що вказаними незаконними діями Корецького міського голови у зволіканні з укладенням додаткової угоди і рішенням Корецької міської ради № 1202 від 06 березня 2019 року порушено його право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк оновлення договору. Вказав, що після закінчення строку договору оренди земельної ділянки продовжив надалі користуватись даною земельною ділянкою. Будь-яких заперечень відповідача щодо використання ним даної земельної ділянки у строк встановлений законом не поступило. Орендну плату за дану земельну ділянку не сплачував, оскільки жодних рахунків та квитанцій йому ніхто не виставляв. На підтвердження відсутності заборгованості по сплаті орендної плати надав суду довідку Головного управління ДФС у Рівненській області від 08.04.2019 року № 4396/10/17-00-50-17-17.

В судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю з підстав наведених у відзиві та додаткових поясненнях до відзиву. Вказала, що у строк встановлений законом Корецька міська рада повідомляла позивача, про небажання продовжувати строк договору оренди. Зокрема, 18.01.2019 року Корецька міська рада надіслала ОСОБА_1 лист-повідомлення №03-12/75, яким повідомила позивача (орендаря), що міська рада не має намірів поновлювати, продовжувати дію договору і планує використовувати земельну ділянку для власних потреб. Вказаний лист позивач отримав. Крім того, такі листи були неодноразово направлені позивачу, як до закінчення строку дії договору 25.03.2019 року, так і після вказаної дати. Більше того, 06.03.2019 року рішенням №1202 на засіданні сесії Корецької міської ради, позивачу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 25.03.2003 року №20 на земельну ділянку площею 0,0130 га в АДРЕСА_1 . Звернула увагу суду на те, що відповідно до правових позицій Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду невиконання умов договору: не проведення реєстрації свого права оренди, неповна та несвоєчасна сплата орендної плати, забудова земельної ділянки, тобто її нецільове використання, відсутність в основній та додатковій угоді істотних умов, визначених ст.15 ЗУ «Про оренду землі» є безумовними підставами для відмови в задоволенні позову про поновлення договору оренди як в комплексі так і кожна окремо. Зважаючи на це, беручи до уваги наявність вказаних фактів, просить в задоволенні позову відмовити.

Міський голова в судове засідання не з`явилася, подала заяву відповідно до якої просить справу розглянути на підставі наявних у суду матеріалів та викладених доводів, посилань, міркувань та правових позицій Верховного Суду за її відсутності. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

25 березня 2003 року між Корецькою міською радою Рівненської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 0,013 га.

Земельна ділянка передана в оренду з метою для обслуговування торгового кіоску. Договір укладено на термін 4 роки, починаючи з дати реєстрації. По закінчені терміну договору орендар має переважно право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

У 2016 році відповідно до рішень суду у справі №563/283/16-ц визнано договір оренди земельної ділянки продовженим до 25 березня 2019 року на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Рішення набрало законної сили 13.10.2016 року.

18.01.2019 року Корецька міська рада надіслала ОСОБА_1 лист-повідомлення вих №03-12/75, яким повідомила позивача (орендаря), що міська рада не має намірів поновлювати, продовжувати дію Договору і планує використовувати земельну ділянку для власних потреб. Вказаний лист ОСОБА_1 отримано 28.01.2019 року, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

23.01.2019 року позивач (орендар) звернувся до відповідача (орендодавця) із листом-повідомленням про поновлення Договору оренди земельної ділянки, зазначений лист-повідомлення було розглянуто у порядку визначеному чинним законодавством, а саме на черговому засіданні сесії Корецької міської ради, яке було заплановано на 06 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Такі листи було направлено орендарю 18.01.2019 року та 15.03.2019 року із долученням прийнятого на засіданні сесії орендодавця від 06.03.2019 рішення №1202 «Про розгляд листа-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_3 », яким вирішено відмовити позивачу у поновленні договору оренди земельної ділянки від 25.03.2003 року №20 на земельну ділянку площею 0,0130 га в АДРЕСА_3 . Лист від 15.03.2019 року разом з доданим оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 було отримано 18.03.2019 року, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

25.03.2019 року закінчився строк дії зазначеного договору.

27.03.2019 року Корецька міська рада надіслала ОСОБА_1 повідомлення №03-12/408, про те, що договір оренди від 25.03.2003 закінчився, та про те, що міська рада не має наміру поновлювати, продовжувати дію договору, або ж передавати земельну ділянку в оренду будь-якому орендарю. Цим же листом Корецька міська рада надіслала ОСОБА_1 акт приймання передачі земельної ділянки з проханням до 10.04.2019 року звільнити ділянку від розміщених на ній тимчасових споруд та передати ділянку орендодавцю, як того вимагає абзац 1 пункту 2.4. договору оренди та ст. 34 ЗУ «Про оренду землі». Вказаний лист ОСОБА_1 отримано 04.04.2019 року, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

17.04.2019 року Корецька міська рада повторно надіслала ОСОБА_1 лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі від 25.03.2003 року №03-12/520, яким повторно повідомила про заперечення у поновленні зазначеного договору у зв`язку із необхідністю використання зазначеної землі для потреб громади міста (встановлення елементів благоустрою загального користування) та повторно попросила виконати вимоги ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» та абзац 1 пункту 2.4. договору оренди та передати (повернути) землю орендодавцю. Вказаний лист ОСОБА_1 отримано 19.04.2019 року, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

25.06.2019 року листом №03-12/769 Корецька міська рада ще раз повідомила орендаря про те, що строк дії договору оренди закінчився, про те що міська рада не має наміру поновлювати, продовжувати чи передавати в оренду іншому орендарю, а також висловила прохання звільнити ділянку від розміщених на ній тимчасових споруд та передати земельну ділянку орендодавцю. Вказаний лист ОСОБА_1 отримано 27.06..2019 року, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №709/433/17 від 05.06.2019 року для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 379/338/16-ц, у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року (справа №683/3656/16-ц), від 20 вересня 2018 року (справа №384/648/17-ц), від 17 жовтня 2018 року (справи №395/1425/16-ц, №395/1437/16-ц), які згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права.

В постанові Верховного Суду від 06.04.2020 року у справі №378/382/18 вказано, що незгода орендодавця на поновлення договору оренди землі відповідно до вимог частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим договору оренди землі, оскільки переважне право користування земельною ділянкою належить її власнику.

В даному випадку Корецька міська рада скористалася своїм правом і протягом місяця - звернулася з листом-повідомленням до ОСОБА_1 про небажання продовжувати договір оренди землі, що передбачено ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі». У такому разі переважне право орендаря ОСОБА_1 на поновлення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Корецькою міською радою неодноразово було повідомлено орендаря про відмову в поновленні договору, як до закінчення строку дії договору (лист-повідомлення №03-12/75 від 18.01.2019, №03-12/325 від 15.03.2019, №03-12/371 від 20.03.2019) так і після закінчення строку дії договору (листи-повідомлення №03-12/408 від 27.03.2019, №03-12/520 від 17.04.2019, №03-12/769 від 25.06.2019).

Обґрунтовувати свою відмову в поновленні договору орендодавець не зобов`язаний (постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року №709/1899/17).

Таким чином, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, не порушено.

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» укладання договору оренди не може бути примусом і передбачає право, а не обов`язок на переукладання договору оренди. При цьому враховуються положення ст. 6, 627 ЦК України щодо свободи договору, укладання його при наявності волевиявлення особи, непорушність права власності та здійснення права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору (постанова Верховного Суду від 27 червня 2019 року №312/275/17).

Натомість повідомлення орендодавця із запереченням щодо поновлення дії договору може мати місце в будь-який час (як в будь-який момент до закінчення дії договору, так і впродовж місяця після закінчення його дії), і таке заперечення виключає можливість його поновлення (постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 року №693/14/18, від 17 жовтня 2018 року №379/338/16-ц).

Крім іншого, в судовому засіданні досліджено подане обома сторонами рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 5594-5305-1712, № 5594/1-5305-1712 та № 5594/2-5305-1712 від 01.11.2019.

Вказаний позов задоволено повністю.

Як встановлено судом та відображено в мотивуючій частині вказаного рішення відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 18.07.2019 року за ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки загальною площею 0,0130 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Оскільки, у ОСОБА_1 не виникло право користування даною земельною ділянкою, то нарахування контролюючим органом для нього орендної плати за вказану земельну ділянку є безпідставним.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Аналіз вищевказаних вимог дає підстави для висновку, що права та обов`язки за договором оренди земельної ділянки виникають з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а саме, з дня реєстрації договору оренди земельної ділянки в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Даної правової позиції дотримується у своїх висновках і Велика палата Верховного суду в постанові від 15.01.2020 року у справі № 322/1178/17.

Відповідно до викладених позицій Великої палати крім іншого, зокрема вказано, що обов`язок забезпечити державну реєстрацію договору оренди покладено на орендаря, що власне позивачем здійснено не було.

У пункті «ї» частини першої статті 211 ЗК України передбачено, що порушенням земельного законодавства є, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельних ділянок.

Виходячи із вказаного норми ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не можуть бути застосовані до даних спірних правовідносин із наступних підстав:

-орендар не добросовісно виконував свої зобов`язання за договором оренди, а саме не здійснив реєстрацію договору оренди земельної ділянки і як наслідок не сплачував з цих підстав орендної плати ;

-відповідач (орендодавець) тричі до моменту закінчення договору (в останні два місяці дії договору) повідомляв позивача (орендаря) про відмову в поновленні договору оренди у зв`язку із наміром використовувати зазначену земельну ділянку для потреб громади міста (розміщення інженерних мереж);

-відповідач (орендодавець) тричі після закінчення строку дії договору повідомляв позивача (орендаря) про закінчення терміну дії договору, необхідність звільнення земельної ділянки та необхідність передачі (повернення) її власнику у визначеному законом та договором порядку.

Такі повідомлення були направлені позивачу орендарю двічі протягом місяця після закінчення дії договору 27.03.2019 року №03-12/408, 17.04.2019 року №03-12/520, які ним отримані. А у зв`язку із невиконанням зазначених вимог ще і 25.06.2019 року, яке також отримано.

Доводи позивача, не спростовують правильність висновків суду, оскільки у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Отже, в даному випадку норми ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не можуть бути застосовані судом, оскільки поведінка та вчинення вищеперерахованих дій не можуть розцінюватися як «мовчазна згода» на поновлення договору оренди.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним рішення Корецької міської ради Рівненської області від 06 березня 2019 року № 1202 «Про розгляд листа-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_3 .» суд вказує, що на основі повно і всебічно з`ясованих обставин встановлено, що рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством. Жодним чином вказаним рішенням прав позивача орендодавцем та власником земельної ділянки не порушено, а протилежного позивачем суду належними та допустими доказами не доведено.

Щодо визнання незаконними дій голови Корецької міської ради суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Твердження про незаконність дій міського голови у зволіканні з укладенням додаткової угоди на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» саме орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Спірна земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Корець в особі Корецької міської ради, орендодавцем є Корецька міська рада Рывненськоъ області, а не міський голова Дмитрук Л.М.

Відповідно до ч.7 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Оскільки Корецька міська рада не приймала рішень щодо уповноваження будь-якої особи на підписання угод, щодо продовження (поновлення) договору оренди на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 , то міський голова не мав повноважень одноосібно вирішувати дане питання та підписувати додаткові угоди до договору оренди.

Зважаючи на наведене, в цій частині позовних вимог також слід відмовити.

На думку суду вимога про визнання укладеною додаткової угоди № 1 до Договору оренди земельної ділянки № 20 від 25 березня 2003 року є похідною від підставності та обґрунтованості попередніх вимог позову, а тому в її задоволенні також слід відмовити.

Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Вирішуючи спір, суд повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи, що до закінчення строку дії договору оренди землі від 25 березня 2003 року Корецька міська рада Рівненської області повідомила ОСОБА_1 про відсутність у неї наміру продовжувати дію зазначеного договору оренди землі, а орендар не добросовісно виконував свої зобов`язання за договором оренди.

Враховуючи вищенаведене, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Корецької міської ради Рівненської області, Голови Корецької міської ради Рівненської області Дмитрук Людмили Миколаївни про визнання незаконними дій, визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору оренди земельної ділянки укладеним (поновленим) на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Опришко П.З.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 липня 2020 року.