Справа № 362/1014/20
Провадження № 4-с/362/15/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року Васильківський міськрайонний суд в Київської областів складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Київській області Торбинської Оксани Миколаївни-,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Київській області Торбинської Оксани Миколаївни, а саме просить визнати рішення державного виконавця щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження №40989210 - незаконним, визнати дії державного виконавця, які полягають у не направленні кореспонденції в межах виконавчого провадження - незаконними, .визнати бездіяльність державного виконавця, що полягає у невиконанні ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2018 року в справі №362/6754/18 - незаконними.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву про розгляд скарги у її відсутності, вимоги скарги підтримала в повному обсязі.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області надіслав на адресу суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні скарги..

Суд, дослідивши письмові матеріали скарги та виконавчого провадження, дійшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Як вбачається з положень ст. 447 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (на далі «Закон»), державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення у спосіб та порядок визначені виконавчим документом.

Саме такі висновки щодо тлумачення та застосування зазначеного вище Закону викладені у постановах Верховного Суду України у справах № 6-46цс15 від 15 квітня, 2015 року, № 6-57цс15 від 27 травня 2015 року, № 6-492цс15 від 16 вересня 2015 року, № 6-969цс16 від 06 липня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області за № 362/1781/13-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти у розмірі 4 399 625, 04 боргу за придбання вищезазначеної квартири.

В межах виконавчого провадження Головним державним виконавцем Торбинською О.М., було прийнято рішення про реалізацію квартири через систему електронних торгів.

ОСОБА_1 зазначає, що державний виконавець Головного територіального управління юстиції у Київській області Торбинська О.М. не виконує ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2018 року в справі №362/6754/18 та прийняла, в супереч даному рішенню суду, рішення про реалізацію спірної квартири.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2018 року в справі №362/6754/18, на яку посилається ОСОБА_1 , скасована постановою Київського апеляційного суду, а справу направлено на новий розгляд, який триває станом на розгляд даної скарги.

А тому посилання ОСОБА_1 , що державний виконавець не виконує ухвалу суду, на підставі якої він мав би зупинити реалізацію арештованого майна - квартири, та було проведено торги, не знайшли свого підтвердження, та є надуманими.

Також матеріалами виконавчого провадження спростовується твердження ОСОБА_1 щодо незаконних дій державного виконавця, які полягають у не направленні кореспонденції в межах виконавчого провадження, оскільки в останніх міститься підтвердження направлення

Враховуючи, що на підставі зібраних доказів у справі встановлено, що рішення державного виконавця щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження №40989210, та дії державного виконавця щодо направлення кореспонденції в межах виконавчого провадження та виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2018 року в справі №362/6754/18 були вчинені відповідно до вимог закону, з дотриманням встановленої процедури, як і дотримано законодавство щодо реалізації арештованого майна, суд дійшов до висновку про безпідставність доводів, викладених у скарзі ОСОБА_1 та відповідно правомірність оскаржуваних ним дій та рішень державних виконавців.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М.Ковбель