Справа № 346/253/20
Провадження № 2/346/727/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 30 липня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що подружнє життя у них не склалося, вони не змогли створити міцної сім`ї, між ними часто виникали непорозуміння і конфлікти. Більше двох місяців вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне, неповнолітнього сина залишити проживати з нею та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому щодо розірвання шлюбу не заперечив, та просив вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу задоволити, щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення з нього судових витрат відмовити, справу слухати у його відсутності.

Представник позивача подав заперечення на відзив в якому зазначив, що позивачка просить визначити місце проживання малолітнього сина з нею, а не по конкретній адресі. Ткож вказав, що позивачка безперешкодно надає можливість відповідачу бачитися з сином та брати участь в його вихованні. Щодо стягнення судових витрат з відповідача то представник позивача зазначив, що витрати слід покласти на відповідача, як цього вимагає ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 1166 (а.с.3). У сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу та згоду відповідача у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, позивачці залишити шлюбне прізвище. Оскільки неповнолітня дитина проживає з матір`ю, то суд, відповідно до вимог ст. 161 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачкою, оскільки судом не встановлено обставин для зміни місця проживання дитини. Судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 141, ч.2 ст. 247, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 30 липня 2011 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 1166 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір"ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Махно Н. В.