Справа № 654/434/20
Провадження №2-о/654/34/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря Петришак В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області, про встановлення факту перебування на утриманні,

у с т а н о в и в :

07 лютого 2020 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що з вересня 1975 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . З початку окупації частини Донецької області переїхала до Херсонської області, а чоловік залишився в м. Донецьк. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. За життя чоловік отримував пенсію понад 10000 грн, а пенсія заявниці складає 2408 грн. З посиланням на ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 293 ЦПК України заявниця просила встановити юридичний факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 . ОСОБА_5 . у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, оскільки заявницею не доведено перебування її на утриманні ОСОБА_2 , одержання від нього допомоги, що була для неї постійним та основним джерелом засобів для існування, та втрату джерела засобів існування у зв`язку зі смертю чоловіка.

Заслухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 5 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон N 1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

У частині першій статті 9 Закону N 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону N 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону N 1058-IV).

Заявниця обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що пенсія чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Разом з тим, доказів на підтвердження даного факту ОСОБА_1 не надала, а згідно з даними бази Пенсійного фонду України ОСОБА_2 пенсію на території України не отримував з жовтня 2014 року, станом на 01.10.2014 перебував на обліку управління Пенсійного фонду України в м. Донецьк.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 01 липня 2020 року.

Суддя В. М. Сіянко