Справа № 178/1827/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.,

секретаря: Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кринички цивільну справу за позовом неповнолітньої ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Криничанської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Криничанської РДА про визнання договору іпотеки не дійсним,-

за участю: представника

Служби у справах дітей Криничанської РДА Діброви О.В.,

третьої особи: ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 06 лютого 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася позивачка. У ОСОБА_4 від попереднього шлюбу є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка уклала шлюб та змінила своє прізвище на « ОСОБА_3 ». 22 червня 2007 року ОСОБА_4 в інтересах сім`ї для забезпечення сім`ї житлом уклала з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Придбане житло є єдиним житлом їх родини. Не порадившись з ОСОБА_2 , без його дозволу, вона взяла грошові кошти в кредит в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», уклала кредитний договір №014/131705/3127/74 від 22 червня 2007 року. Після покупки в інтересах сім`ї житла ОСОБА_4 22 червня 2007 року укладає з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» договір іпотеки №014/131705/3127/74/1, який посвідчений державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1703, при цьому державний нотаріус не дотримався ч.2, 3 ст.65 СК України. Тому просить визнати порушеними права малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на момент укладення договору іпотеки №014/131705/3127/74/1 від 22 червня 2007 року укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з урахуванням ч.1 ст.58 Конституції України; визнати недійсним договір іпотеки №014/131705/3127/74/1 від 22 червня 2007 року укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» згідно відзиву просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 22 червня 2007 року ОСОБА_2 власноручно підписав заяву про надання згоди на укладення договору іпотеки його дружиною ОСОБА_4 . Крім того, згідно довідки від 19 червня 2007 року, виданою Світлогірською сільською радою Криничанського району Дніпропетровської області у житловому будинку АДРЕСА_1 проживаючих та зареєстрованих немає.

Відповідач - Криничанська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, згідно заяви просить слухати справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 згідно заяви просять задовольнити позовні вимоги позивача.

Третя особа ОСОБА_4 суду пояснила, що, дійсно, брала кредит в банку. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_9 просить задовольнити позовні вимоги.

Третя особа служба у справах дітей Криничанської районної державної адміністрації - Діброва О.В. суду пояснив, що сім`я ОСОБА_1 до служби у справах дітей Криничанської РДА не зверталася.

Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд дійшов наступного. 22 червня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №014/131705/3127/74 у виді кредитної лінії з лімітом 27000 грн. з кінцевим терміном повернення 22 червня 2022 року. Для забезпечення виконання зобов`язань цього ж дня укладено договір іпотеки №014/131705/3127/74/1, який посвідчений Криничанською державною нотаріальною конторою. У відповідності до договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначає, що ОСОБА_2 не надавав згоди на укладення договору іпотеки від 22 червня 2007 року, проте це спростовується його заявою від 22 червня 2007 року згідно якої останній дав згоду на укладення договору іпотеки його дружиною ОСОБА_4 , на придбаний ними в шлюбі житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , за ціну і на умовах за її розсудом; вказана заява засвідчена державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори (а.с.40).

У відповідності до довідки №628 від 19 червня 2007 року у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 проживаючих та зареєстрованих не було (а.с.41), що свідчить про те, що неповнолітні особи права користування не мали.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька актів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим законом.

Згідно ст.9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом.

У відповідності до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.177 СК України, батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державної реєстрації.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 16 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно з положеннями ч.4 та ч.5 ст.177 СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

За змістом ч.1 ст.215 ЦК України правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним.

Вчинення батьками малолітньої дитини певного правочину за відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 177 СК України заборону. Проте сам по собі цей факт не є безумовним підтвердженням наявності підстав для визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої пред`явлений позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи вищевикладене, норми чинного цивільного законодавства України, під час укладання іпотечного договору від 22 червня 2007 року між банком та ОСОБА_4 порушень загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину згідно ст.203 ЦК України не було. Отже, іпотечний договір укладено у відповідності з вимогами чинного законодавства і при його підписанні сторонами не були порушені права та законні інтереси малолітніх та неповнолітніх дітей, тому підстав для визнання іпотечного договору недійсним немає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог неповнолітньої ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Криничанської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Криничанської РДА про визнання договору іпотеки не дійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 червня 2020 року.

Суддя: В. В. Берелет

р