УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про примусове проникнення до житла боржника,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020р. приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. звернувся до суду з вказаним поданням, яке обґрунтовує тим, що на даний час у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 60480367 з виконання виконавчого листа №2-1983/11, виданого 17.01.2012р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 11488,86грн., та виконавчого листа №2-1347/10, виданого 22.02.2011р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» грошових коштів в загальній сумі 136509,80грн. На даний час загальна заборгованість за цим виконавчим провадженням з урахуванням суми боргу, витрат виконавчого провадження та винагороди приватного виконавця становить 161724,41грн. Боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений житловий будинок належить боржнику на праві власності і постановою приватного виконавця від 21.05.2020р. на нього накладено арешт. Крім того, вжитими під час примусового виконання діями встановлено, що іншого майна, крім цього житлового будинку, зокрема, грошових коштів на банківських рахунках, транспортного засобу боржник не має, доходи, на які можливо звернути стягнення, відсутні. На виклики приватного виконавця боржник не з`являється, надати доступ до житлового будинку, в якому можуть знаходитись інше майно, н яке можливо звернути стягнення, відмовляється. При цьому, боржник достовірно обізнаний про наявність виконавчого провадження, однак протягом тривалого часу рішення суду не виконує і його поведінка свідчить про фактичне ухилення від його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судовому засіданні приватний виконавець Сколибог О.С. подання підтримав повністю та просить його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950р. кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян України. Так, згідно з ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

В рішенні Європейського Суду з захисту прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» наголошено, що втручання держави є порушенням ст.8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у п.2 ст.8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (п.42).

Отже, за змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом та бути виправданим.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Положеннями ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок звернення стягнення на майно боржника, зокрема, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З аналізу наведених положень законодавства логічно випливає, що підставою примусового проникнення до житла боржника є порушення ним встановлених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків та ухилення від виконання рішення суду, а також наявність перешкод з боку боржника у вільному доступі до цього житла чи іншого володіння, наявність в цьому житлі майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

При цьому, виходячи з вимог ст.12,81 ЦПК України, державний чи приватний виконавець, звертаючись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, повинен належним чином обґрунтувати його та надати суду докази на підтвердження своїх доводів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановив, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. від 24.07.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №59643635 з виконання виконавчого листа №2-1983/11, виданого 17.01.2012р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 11488,86грн.

Копію вказаної постанови боржник ОСОБА_1 отримав особисто 05.08.2019р.

Постановою приватного виконавця Сколибог О.С. ВП №59643635 від 24.07.2019р. накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 12 266,82грн.

Постановою приватного виконавця Сколибог О.С. ВП №59643635 від 31.07.2019р. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках в банківських установах, в межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 12 266,82грн.

31.07.2019р. приватним виконавцем Сколибог О.С. направлено запит до Регіонального сервісного центру УМВС в Запорізькій області щодо реєстрації за боржником транспортних засобів.

Згідно отриманих відповідей грошових коштів на банківських рахунках, зареєстрованого на праві власності транспортного засобу боржник ОСОБА_1 не має.

Згідно відповіді ПФУ від 08.08.2019р. приватним виконавцем отримана інформація, що боржник ОСОБА_1 працює в ТОВ «Запорожградтранс».

20.08.2019р. приватним виконавцем Сколибог О.С. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 за місцем його роботи - ТОВ «Запорожградтранс», яка направлена до виконання.

29.08.2019р. зазначена постанова повернута без виконання, оскільки боржник ОСОБА_1 звільнився із зазначеного підприємства 15.08.2019р. за власним бажанням.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. від 01.11.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №60475900 з виконання виконавчого листа №2-1347/10, виданого 22.02.2011р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» грошових коштів в загальній сумі 136509,80грн.

Копія вказаної постанови направлена боржнику ОСОБА_1 01.11.2019р. рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за адресою місця його проживання: АДРЕСА_1 , однак повернулась без вручення.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. від 01.11.2019р. виконавчі провадженні ВП №59643635 та ВП №60475900 об`єднані у зведене ВП № 60480367.

Згідно відповіді ДФС України від 06.05.2020р. інформація про джерела доходів боржника ОСОБА_1 в ДРФО відсутня.

В ході примусового виконання також було встановлено, що боржнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою приватного виконавця від 21.05.2020р. на зазначений житловий будинок накладено арешт в межах загальної суми звернення стягнення за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням суми боргу, витрат виконавчого провадження та винагороди приватного виконавця 161 724,41грн.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2020р. обтяження зазначеного житлового будинку, яке виникло на підставі постанови приватного виконавця від 21.05.2020р. про арешт житлового будинку не зареєстровано.

25.08.2019р. та 29.05.2020р. приватним виконавцем здійснені виходи за місцем знаходження майна боржника АДРЕСА_2 , проте, як зазначено в складених приватним виконавцем актах, боржник та його дружина відмовились надати доступ до будинку та прибудинкової території.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість подання приватного виконавця Сколибог О.С., оскільки останній, звертаючись до суду з вимогою про надання дозволу на примусове проникнення до житлового будинку боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , не надав суду належних, допустимих, переконливих та достовірних доказів на підтвердження наявності законних підстав для обмеження конституційної гарантії недоторканості житла особи шляхом надання дозволу приватному виконавцю на примусове проникнення до такого житла.

Зокрема, приватний виконавець не надав суду доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення про стягнення з нього грошових коштів на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна».

За дослідженими матеріалами справи боржник отримав лише копію постанови від 24.07.2019р. про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення про стягнення з нього грошових коштів на користь ОСОБА_2 .

Копію постанови від 01.11.2019р. про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення про стягнення з нього грошових коштів на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» боржник фактично не отримав. Відомостей про направлення боржнику копії постанови від 01.11.2019р. про об`єднання двох виконавчих проваджень в зведене матеріали справи взагалі не містять.

Також суду не надано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 дійсно проживає в зазначеному житловому будинку та що в ньому знаходиться будь-яке рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок виконання судових рішень.

Відповідно до наданих суду матеріалів виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відомостей про те, де дійсно зареєстрований та фактично проживає боржник ОСОБА_1 , надані матеріали не містять.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджав вільному доступу до свого житла. Суду не надано доказів про те, що боржника було повідомлено про здійснення виконавчих дій з виявлення та опису його майна в житловому будинку, його обов`язок допустити приватного виконавця до житлового будинку. Окрім того, відсутні відомості про те, чи була йому надана можливість реалізувати передбачене ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» право запропонувати майно чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Також приватним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, хто саме зареєстрований та фактично проживає в зазначеному житловому будинку, чи були ці особи також повідомлені про здійснення виконавчих дій з виявлення та опису майна боржника ОСОБА_1 в їх спільному житлі та яким чином ці особи перешкоджають здійсненню виконавчих дій.

Суд вважає, що з`ясування та підтвердження вказаних обставин має суттєве значення для вирішення вказаного подання, оскільки примусове проникнення у житло може порушити права та інтереси інших осіб, що мешкають в даному житловому будинку та мають там особисте або спільне сумісне майно.

При вирішенні даної справи суд не приймає до уваги акти приватного виконавця за результатами виходу за адресою знаходження житлового будинку боржника ОСОБА_1 , якими, на думку приватного виконавця, зафіксовані факти відмови боржника та його дружини в добровільному наданні доступу до житлового будинку.

Враховуючи, що ці акти складені безпосередньо приватним виконавцем і зазначені в них відомості про те, що боржник та його дружина добровільно не надали доступу до будинку, жодними іншими доказами не підтверджуються, суд вважає їх недостатніми для надання дозволу на примусове проникнення до житлового будинку боржника.

Також суд вважає безпідставними доводи приватного виконавця про те, що боржник ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про наявність у нього обов`язку виконати судові рішення і маючи реальну можливість зробити це, протягом тривалого часу навмисно вчиняє дії, направлені на невиконання судових рішень, оскільки на підтвердження цих доводів суду не надано жодних належних та допустимих доказів.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що боржник ОСОБА_1 в установленому законом порядку притягувався до відповідальності за ухилення від виконання судових рішень. А сама по собі тривалість невиконання судового рішення не може свідчити про ухилення боржника від виконання свого обов`язку. Тобто ухилення боржника від виконання судового рішення не є доведеним.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи приватного виконавця про те, що на даний час примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , здійснення його опису, виявлення та опису іншого рухомого майна боржника, на яке в першу чергу слід звернути стягнення, є єдиним можливим способом виконання судових рішень.

Як встановлено в ході виконавчого провадження, боржник ОСОБА_1 не має грошових коштів, транспортного засобу, на які можливо звернути стягнення. Разом з тим, йому на праві власності належить нерухоме майно житловий будинок за вищевказаною адреосю, приватним виконавцем на нього накладено арешт, але відомості про прийняття заходів щодо примусової реалізації цього майна в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в матеріалах справи відсутні. До того ж черговість звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначається саме виконавцем.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним в задоволенні подання приватного виконавця Сколибог О.С. відмовити.

Керуючись ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950р., ст.30 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.2,4,5,12,81,89,258-260,439 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовичапро примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

На підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 01.07.2020р.

Суддя Н.А.Мурашова

26.06.2020