Справа №442/1032/20
Провадження №2/442/577/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 рокуДрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретарів Далявської Л.І., Паньків Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Бориса О.В. ,

представника третьої особи ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рихтицької сільської ради Дрогобицького району, за участю третьої особи ОСОБА_4 про часткове скасування рішення сесії Рихтицької сільської ради; визнання протиправною бездіяльності Рихтицької сільської ради та про зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, а також є власником земельної ділянки площею 0,1089га з цільовим призначенням для обслуговування цього житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

До належного йому будинковолодіння АДРЕСА_1 загального користування між будинковолодіннями гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 У 2018р. виник конфлікт із гр. ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що він самовільно розкопав місток, зроблений ще його покійним батьком для проїзду через водостічний рів із основної дороги АДРЕСА_1 до цього заїзду до належного йому будинку, витягнув металеву трубу, зняв верхній шар гравію та грунту, мотивуючи це тим, що робитиме розширення вулиці. В даному випадку слід зазначити, що до цього часу до домоволодіння ОСОБА_4 був свій місток через водостічний рів із основної дороги вулиці АДРЕСА_1 до садибної земельної ділянки, а його заїздом до свого будинковолодіння гр. ОСОБА_4 ніколи не користувався Це і не було передбачено планом забудови цієї вулиці Української та планом забудови будинковолодіння гр. ОСОБА_4 .

Позивач звертався з відповідною заявою у Рихтицьку сільську раду для вирішення даного спору. Крім цього, на початку заїзду до його будинковолодіння АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 мав намір облаштувати металеву браму, яку хотів закривати на ключ. За наслідками розгляду його заяви з виходом на місце постійною комісією з питань врегулювання земельних відносин, аграрної політики, екології, планування та забудови території Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області складено Акт від 04.06.2018р., відповідно до пунктів 2, 4.1, 5, 5.2 цього Акту комісії сільської ради зазначено: 2.На початку спільного заїзду до житлових будинків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не буде влаштовано брама - заїзд загального користування. 4.1 Проводити влаштування нової огорожі від початку заїзду до криниці, витримуючи ширину спільного заїзду загального користування (згідно додатку №1) та від кута нежитлової будівлі «гаражу» до огорожі садиби ОСОБА_1 5. Для запобігання підтоплення садиби ОСОБА_1 дощовими та стічними водами садиб 5.2 ОСОБА_4 влаштувати відстійник та водостічні труби на господарських будівлях на садибі. Також, згідно пункту 3 Акту зазначено:« Гр . ОСОБА_1 не закривати браму на спільному заїзді загального користування для проходу на пасовище».

Він частково не погоджується з вирішенням цього земельного спору із сусідніми землекористувачами, оскільки жодного проходу чи проїзду через належну йому земельну ділянку АДРЕСА_1 містобудівними документами не передбачено. При цьому, заїзд із самої вулиці Української між будинковолодіннями гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 лише до його будинковолодіння картографічними та містобудівними документами передбачено. Відтак, з метою уникнення конфліктів із сусідами, в тому числі у зв`язку із невиконанням гр.ОСОБА_4 п.5.2 Акту комісії Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 04.06.2018р. щодо облаштування та встановлення відстійника, у зв`язку із чим уся стічна та каналізаційна вода й стоки стікають на його подвір`я АДРЕСА_1 , а також з метою уникнення подальшого конфлікту із Рихтицьким сільським головою та іншими посадовими особами Рихтицької сільської ради у зв`язку із підробленням невідомою на даний час особою (не виключено, що працівником сільської ради) від імені матері заяви щодо незаконного уточнення та зменшення належної їй присадибної ділянки під час приватизації цієї землі, він звернувся 11 листопада 2019р. із відповідними заявами у сільську раду. Зокрема, просив вжити відповідних заходів та зобов`язати ОСОБА_4 належним чином облаштувати відстійник для стоку каналізації та води від атмосферних опадів з садибної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , та зобов`язати гр. ОСОБА_4 облаштувати нову огорожу своєї садибної ділянки по АДРЕСА_2 , зі сторони заїзду від початку цього заїзду до огорожі, що межує із його земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , дотримуючись ширини впродовж усього заїзду не менше 3м. 50см. Крім того, просив Рихтицьку сільську раду надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації з метою приватизації для ведення садівництва залишку неприватизованої землі, що перебуває у фактичному користуванні та закріплена згідно погосподарських книг Рихтицької сільської ради. Однак, за наслідками розгляду його заяв від 11.11.2019р., він отримав відповідь із Рихтицької сільської ради, відповідно до якої його повідомлено, що за результатами проведеного голосування по порушених в заяві питаннях щодо надання дозволу на приватизацію землі під садівництво не прийнято жодного рішення сесії сільської ради, та відповідь №850/02-25 від 26.12.2019р., згідно якої його повідомлено, що за наслідками розгляду іншої заяви на сесії Рихтицької сільської ради щодо спору із сусідом ОСОБА_4 , 17 грудня 2019р. прийнято рішення сесії №1587 «Про особисті вимоги гр.. ОСОБА_1 щодо облаштування гр.. ОСОБА_4 на своїй садибі відстійника та влаштування огорожі зі сторони спільного заїзду». Додано цієї відповіді копію рішення сесії Рихтицької сільської ради №1587 від 17.12.2019р. Відповідно до п.3 рішення сесії Рихтицької сільської ради №1587 від 17.12.2019р. зазначено: гр. ОСОБА_1 не перешкоджати гр. ОСОБА_4 та членам його сім"ї в користуванні проходом (проїздом), який проходить вздовж садиби ОСОБА_1 до земель загального користування (пасовище, урочище «Став»). Вважає, що пункт 3 рішення 37 сесії сьомого скликання Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області №1587 від 17 грудня 2019р. явно незаконним та протиправним, оскільки він не ґрунтується на жодній нормі матеріального Закону, яким врегульовано спірні правовідносини, а також явно грубо порушує його законні права та інтереси як власника будинковолодіння АДРЕСА_1 та власника земельної ділянки, на якій це будинковолодіння знаходиться.

В судовому засіданні позивач підтримав позов. Додав, що спірного проходу та проїзду ніколи не було. Корови він не має. Паньків також туди корову не виводить на пасовисько, оскільки воно в протилежному боці. Навіщо останньому потрібен вихід там, він не знає.

Представник позивача підтримав думку свого довірителя. Додав, що по п.1 назва рішення не відповідає його змісту. На підтвердження позовних вимог існує довідка про землекористування

Представник відповідача суду пояснив, що в 2016 році мати позивача звернулася на приватизацію земельної ділянки до ПП «Землемір». Ті в свою чергу до їхнього землевпорядника і він виніс дане питання на сесію ще по старому генплану. З 1986 року існувала межа по заглушеній металічній брамі. Але на сесії постало питання про влаштування наскрізного проходу та депутати вирішили - влаштувати наскрізний. Як далі і ким відбувалося написання подальших заяв і чи від імені матері позивача, йому невідомо.

Щодо другої позовної вимоги, зауважив, що позивач був на сесії і бачив, як проходило голосування. Йому надавалося слово, була дискусія і він сам бачив як проголосували, так вони йому в листі і написали. Він мав змогу і ще раз подати таку заяву і вже тоді б вирішили, бо всього є в складі 14 депутатів, а тоді було присутніх тільки 8. Голосів не назбиралося.

Представник третьої особи вказала, що вимоги позивача є безпідставні. Просила відмовити у задоволенні позову, зокрема посилаючись обставини вказані в письмовому відзиві. Додала, що у позивача доказів на право користування земельною ділянкою немає. Таке, можливо, було в його мами, але вона реалізувала таке своє право і позивач успадкував 0,10 га. Щодо решти частини земельної ділянки позивач доказів не надав. Більше того, він проживає в іншому місці. Тобто, не доведено право користування позивача земельною ділянкою. А, у ОСОБА_4 земельна ділянка приватизована.

Допитана як свідок ОСОБА_8 суду показала, що з 03.03.2015 року працює в Рихтицькій сільській раді на посаді спеціаліста. Вказала, що проект землеустрою затверджується там, де є вільна земельна ділянка, а технічна документація видається, коли земельна ділянка вже є в наявності зафіксована. По суті справи будь-яких інших суттєвих обставин не зазначила.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд зважає на таке.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Встановлено, що позивач успадкував від матері ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,1089 га. (свідоцтво про право на спадщину від 9.10.2017). Будь-яких доказів неправомірності зміни рішення Рихтицької сільської ради №802 від 29.09.2015 рішенням цієї ради №78 від 29.03.2016, суду не надано. Міркування, здогади і припущення такими бути не можуть, позаяк експертиза підпису на заяві матері позивача про зменшення для себе площі присадибної земельної ділянки, стороною позивача не проводилась та й не заявлялась.

Разом з тим, згідно довідки про землекористування №1235 від травня 2016 року виданої ОСОБА_9 , за будинковолодінням останньої було закріплено 0,1300 га. площі. Частина з цієї площі понад успадкований розмір й складає площу зазначеного в оскаржуваному рішенні «проїзду». Крім того, викопіювання з генплану села 1986 року, не містить картографічної інформації про наявність наскрізного проїзду з АДРЕСА_2 на пасовище повз будинку позивача. Там наявний саме заїзд. Наскрізний проїзд, натомість, міститься поруч - зліва в напрямку з вул. Української на пасовище. Й саме це питання за словами сільського голови виникло спонтанно на засіданні сесії. Про додаткову потребу в такому, за наявності сусіднього, ніхто не висловлював і підготовки в цьому напрямку не велося. Оскаржуване рішення і зокрема його п.3 виносилось сесією при розгляді заяви власне позивача, в якій не містилося подібного прохання. Фактів і доказів, що раніше там був проїзд на пасовище сільська рада в розпорядженні не мала.

Відтак, сукупність усіх цих обставин вказує на те, що частина позовних вимог ОСОБА_1 підлягає до задоволення і відповідно п.3 рішення №1587 слід скасувати.

Однак, друга частина позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Рихтицької сільської ради не знаходить свого підтвердження за наслідками розгляду справи. Заява позивача була розглянута на сесії ради з незначним кількаденним перевищенням термінів встановлених законодавством, що очевидно зумовлювалося об`єктивними чинниками, пов`язаними з процедурою підготовки будь-якого питання до розгляду на сесії. Доказів зволікання з розглядом заяви суду не представлено, а тому вирішувати це питання в суто формально плані є невиправдано. Крім того, позивач був присутнім при розгляді своєї заяви, йому надавалось і слово для виступу. Але покинув це засідання без пояснення причин. Усе це не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, а тому доказуванню не підлягає. Згідно ч.5 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць. А відповідно до ч.2 ст.59 цього закону, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. В складі Рихтицької сільської ради наявні 14 депутатів. Отже, для прийняття рішення з розгляду заяви позивача необхідними було добро 8 з них. Присутніми в цей день на сесії були всього 8. Із них 4 - голосували «проти», 3 - «утримались», 1 - не приймав участі, про що ОСОБА_1 було додатково повідомлено листом від 26.12.2019 року. Змусити депутатів голосувати певним чином чи взагалі голосувати, сільський голова не може внаслідок відсутності у нього законних на те повноважень. Відтак наведені, обставини не охоплюються поняттям бездіяльності, й тим більше неправомірної.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Скасувати п.3 рішення №1578 Рихтицької сільської ради Дрогобицького району від 17.12.2019 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.