ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3649/20 Справа № 202/7653/19 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз»

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заборонено Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» на час розгляду цивільної справи будь-які дії направлені на припинення чи обмеження постачання природного газу до належного ОСОБА_1 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Не погодившись з такою ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що застосований захід забезпечення позову є неспівмірним з позовними вимогами та порушує права відповідача на здійснення незалежної господарської діяльності.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди.

17 грудня 2019 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» на час розгляду цивільної справи будь - які дії, направлені на припинення чи обмеження постачання природного газу до належного ОСОБА_1 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Підставою забезпечення позову зазначено, що відповідач грубо порушує вимоги Кодексу газорозподільних систем: в зв`язку з оскарженням до суду рішення комісії оператора ГРМ, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою, а відтак відсутні й підстави для припинення газопостачання належного ОСОБА_1 будинку. Таким чином, здійснення АТ «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» дій з припинення газопостачання належного ОСОБА_1 житлового будинку, оператор буде зловживати своїми правами як постачальник природного газу та фактично здійснювати дані дії виключно з метою спонукання останніх до сплати вартості додатково донарахованого об`єму спожитого газу.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, всупереч вищенаведеним положенням процесуального закону, заява про забезпечення позову не містить доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають вимогам співмірності, оскільки наявність або відсутність газопостачання не вплине на можливість виконання рішення в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову, згідно ст.149 ЦПК України, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, заява про забезпечення позову не містить обставин, які б свідчили про існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду, яка б обумовила втручання у незалежну господарську діяльність Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» та виконання покладених на них законом зобов`язань.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою вищенаведені обставини, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення їх позову до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова