ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/397/19
Провадження № 2/483/74/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.

за участю секретаря Марчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2014 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір, згідно якого йому надано кредит у розмірі 7800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов`язався сплачувати відсотки за користування кредитом на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 погашення кредиту не здійснював і має заборгованість по кредиту у розмірі 12675 грн. 92 коп. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини є його батько ОСОБА_1 , якому було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, проте ніяких дій виконано не було. Крім того, претензія кредитора направлялась до Другої Очаківської державної нотаріальної контори, яка була переслана до Першої Очаківської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив про задоволення позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги представник підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, в якій крім того просив в задоволені позову банку відмовити.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В разі порушення зобов`язання наступають наслідки, визначені ст. 611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Статті 526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Вiдповiдно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України. Разом з тим, зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Так, 30 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви.

На виконання умов договору, позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 7800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,7 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із заяви, підписаної ОСОБА_2 вбачається, що він ознайомлений та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 50).

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на дату смерті ОСОБА_2 , заборгованість за даним кредитним договором визначена у розмірі 12675 грн. 92 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 4678 грн. 93 коп., заборгованість за відсотками 7846 грн. 99 коп., заборгованість за пенею 150 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і на час його смерті з ним за тією ж адресою був зареєстрований його батько ОСОБА_1 , який фактично й прийняв спадщину після смерті сина ( а.с. 46-49).

24 травня 2018 року Банк пред`явив вимоги до спадкоємців померлого боржника шляхом надіслання претензії до Другої Очаківської нотаріальної контори Миколаївської області, яка в подальшому була переслана до Першої Очаківської нотаріальної контори Миколаївської області, що підтверджується претензією кредитора, листом Другої Очаківської нотаріальної контори Миколаївської області та листом Першої Очаківської нотаріальної контори Миколаївської області щодо отримання претензії кредитора (а.с. 60-62).

09 січня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» відповідачу ОСОБА_1 направлено лист-претензію від 27 грудня 2018 року про сплату, як спадкоємцем за законом, заборгованості за кредитним договором, що був укладено з ОСОБА_2 (а.с. 63-64).

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З наданої відповідачем до суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 191705908 від 05 грудня 2019 року вбачається, що у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про право власності на майно ОСОБА_2 відсутні (а.с. 120).

Крім того, в спадковому реєстрі відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № НОМЕР_2 від 18 грудня 2019 року приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Н.О. (а.с. 128).

Відповідно до ст.1282 ЦК України, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Позивачем будь-яких доказів щодо спадкового майна, яке б належало спадкодавцю ОСОБА_2 суду не надано та не заявлено клопотань щодо витребування даних про таке, не зважаючи на наявну щодо цього процесуальну можливість (ст. 84 ЦПК України). Навпаки, у своєму клопотанні про розгляд справи за відсутності представника позивача, представник зазначила про відсутність клопотань та заяв з боку АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 74).

Виходячи з засад цивільного процесуального закону, зокрема ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Збирання доказів судом самостійно без клопотань щодо того учасників справи має пряму заборону нормами цивільного процесуального закону (ч. 7 ст. 81 ЦПК України) та може бути розцінене як упередженість суду у результаті розгляду справи, тим паче з огляду на особу позивача, який є юридичною особою та підстав вважати про недобросовісне здійснення його представником своїх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду немає (ч. 7 ст. 81 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач ОСОБА_1 отримав у спадщину будь яке майно після смерті ОСОБА_2 , а тому він і не набув статусу спадкоємця.

Враховуючи наведене, суд вважає у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, зокрема заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні цивільного позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 червня 2020 року.

Головуючий: