Номер справи 623/878/20
Номер провадження 2/623/474/2020
РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю : секретаря Ноль С. В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу № 623/878/20 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (м. Ізюм, пл. Центральна 1) про виділення частки в натурі, -

в с т а н о в и в :

11.03.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою яка в подальшому була уточнена до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про виділення частки в натурі. Вказавши, що станом на сьогоднішній день, житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_3 та належить їм: - ОСОБА_1 - 6/9ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Ізюмською державною нотаріальною конторою 17.12.1999р. реєстр. № 1-1379; 1/9ч. на підставі свідоцтва про право власності, видане Ізюмським відділом комунального господарства 08.06.1977р. на підставі рішення Ізюмського міськвиконкому від 20.04.1977р. № 364. - ОСОБА_2 - 1/9ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене Ізюмською державною нотаріальною конторою 11.04.2019 року реєстр № 3-593. Решта 1/9ч вищевказаного домоволодіння, була придбана гр. ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.1985р. реєстр.№1132. Під час прийняття мною, ОСОБА_2 , спадщини, на 1/9ч. житлового будинку, в квітні 2019р., виявилось, що 1/9 частина, що зареєстрована за гр. ОСОБА_3 ., була виділена в окрему адресу АДРЕСА_3 , на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради народних депутатів № 479 від 21.05.1992р. та отримане свідоцтво про право власності, видане Ізюмським міським комунальним господарством 12.08.1992 р. Після прийняття рішення № 479 від 21.05.1992р., правовстановлюючі документи на решту 8/9 часток залишились без змін. Тобто вирішуючи питання щодо виділення в окреме домоволодіння 1/9ч. житлового будинку, виконавчим комітетом Ізюмської міської ради народних депутатів, не було вирішено питання щодо решти частини будинку, тодішні співвласники домоволодіння не були повідомлені про такий виділ та взагалі не знали про такі дії. Тому, станом на сьогоднішній день, 8/9 часток не вважається окремим домоволодінням. Дана ситуація приводить до того, що вони, як власники, не мають можливості провести приватизацію земельної ділянки, зробити кадастровий номер, а також вчиняти інші, передбачені чиним законодавством, дії. Дані обставини і змусили їх звернутись до суду із даним позовом.

Просять суд виділити їм, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в натурі 8/9 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , яке складається з А1 - житловий будинок, загальною площею 65,4кв.м., а - прибудова, а1 - тамбур, а2 - ганок, Б - сарай, В - погріб, Г - гараж, Д- вбиральня, Е - вигрібна яма, №1 паркан, розмір часток кожного буде складати - ОСОБА_2 , 3/25 частина, а ОСОБА_1 22/25 часток., зі збереженням існуючої поштової адреси - АДРЕСА_3 . Судові витрати залишити за ними.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, представник позивачів ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 Ю ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без їх участі, покладаються на розсуд суду.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С. І. ОСОБА_1 належить 6/9 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 з надвірними будівлями.(а.с. 8)

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08 червня 1977 року виданого Ізюмським відділом Комунального господарства ОСОБА_1 належить 1/9 частина житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 з надвірними будівлями. (а.с. 9)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С. І. ОСОБА_2 належить 1/9 частина житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 з надвірними будівлями. (а.с.10)

Відповідно до довідки начальника Комунального підприємства «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» від 29 серпня 2019 року решта, 1/9 частина вищевказаного домоволодіння, яка зареєстрована за гр. ОСОБА_3 була виділена в окрему адресу: АДРЕСА_4 на підставі рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради народних депутатів № 479 від 21.05.1992 р та отримане свідоцтво про право власності, видане Ізюмським міським комунальним господарством 12.08.1992 року. (а.с.18,19)

Відповідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 12.08.1992 року видане Ізюмським міськкомгосп ОСОБА_3 належить цілий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 20)

З копії технічного паспорту, виготовленого 16 серпня 2018 року Комунальним підприємством «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.12-17), видно, що є сусіднє домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 13)

Відповідно довідки Комунального підприємства «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» від 10 січня 2020 року було проведено інвентаризацію житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в АДРЕСА_4 та проведено перерозподіл часток в натурі ОСОБА_2 3/25ч., ОСОБА_1 3/25 ч., ОСОБА_1 19/25ч. (а.с. 22)

Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В силу ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що позивачам на праві приватної власності належить 8/9 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:А1-житловий будинок загальною площею 65,4 кв.м; а-прибудова; а1- тамбур; а2 ганок; Б-сарай; В-погріб; Г-гараж, Д-вбиральня, Е-вигрібна яма; №1-паркан. Однак самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності вони не можуть, оскільки частка у спірному майні в натурі не виділена.

Оскільки між сторонами, узгоджено, які частини спільного майна в натурі відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.356, 361, 364 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (м. Ізюм, пл. Центральна 1) про виділення частки в натурі задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в натурі 8/9 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , яке складається з А1 - житловий будинок, загальною площею 65,4кв.м., а - прибудова, а1 - тамбур, а2 - ганок, Б - сарай, В - погріб, Г - гараж, Д- вбиральня, Е - вигрібна яма, №1 паркан, розмір часток кожного буде складати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 3/25 частини, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 22/25 часток, зі збереженням існуючої поштової адреси: АДРЕСА_3 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п.3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т.Д. Бєссонова