РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 664/2139/16-ц

07 липня 2020 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі: судді Бойко В.П.

секретар судового засідання Сорока М.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Олешківського району Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих у наслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав уточнив та пояснив, що він є власником автомобіля марки Mersedes Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 . 13.07.2015 року на 21 км. + 930 м. автодороги Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля та автомобіля MAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль Mersedes Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Згідно з постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_4 . Позивач вказує, що внаслідок ДТП з вини відповідача йому було заподіяно майнову і моральну шкоду. Майнова шкода (матеріальні збитки) складається з витрат завданих пошкодженням автомобіля в ДТП в розмірі 378 551,31 грн. (з вирахуванням 49 000,00 грн. відшкодованих страховою компанією). Крім того, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу йому заподіяно моральну шкоду, розмір відшкодування якої він оцінює в сумі 37230,00 грн. Просить задовольнити позовні вимоги, стягнути шкоду та судові витрати.

Представник позивача позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що розмір матеріальної шкоди необгрунтований, окрім того розмір моральної шкоди визначений позивачем суб`єктивно. Із оцінкою збитків не згодний. Враховуючи порушення порядку оцінки збитків, недоведеність розміру моральної шкоди, просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Merсedes-Bens, Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 . 13.07.2015 року на 21 км. + 930 м. автодороги Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Merсedes-Bens, Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «MAN», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль Mersedes-Bens, Sprinter 318CDI, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до висновку експерта №Вс-15 від 06.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного вантажного автомобіля Mercedes Benz Sprinter 318CDi, р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 , внаслідок його пошкодження 13.07.2015 року в результаті ДТП визначається такою, що дорівнює ринковій вартості на момент дослідження з терміном експлуатації рівним на момент пошкодження і становить 427551,31 гривень. ОСОБА_1 , відповідно до страхового акта № 712-2848/1 від 16.10.2015 року та платіжного доручення № 8555 від 30.10.2015 року виплачено страхове відшкодування в сумі 49 000,00 грн.

Відповідно до 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Протиправність дій відповідача, що полягали в порушенні правил дорожнього руху, встановлено постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Позивачем ОСОБА_1 надані належні докази на підтвердження суми матеріальної шкоди на суму 378 551,31 гр, що є різницею між розміром збитків, підтверджених висновком експерта, та сумою виплаченого страхового відшкодування.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, що моральна шкода полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок спричиненої з вини відповідача ДТП він зазнав душевних страждань у зв`язку з пошкодженням його майна, оскільки транспортний засіб, яким він користувався зазнав механічних пошкоджень.

Висновком експерта №091-2018 встановлено, що ОСОБА_1 ,, внаслідок того, що його автомобіль при ДТП отримав механічні пошкодження, переніс легко виражений стресовий стан. Ситуація була для ОСОБА_1 психотравмуючою, коефіцієнт сумарного стресового еквівалента відповідає легко вираженому ступеню. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для ОСОБА_1 може становити 18615 гривень при простій необережності для відповідача, або 37230 гривень при грубій необережності відповідача.

За таких обставин, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди слід визначити за наявності простої необережності відповідно до висновку експерта. Вивчивши докази по справі, суд не знаходить ознак грубої необережності в діях відповідача.

При цьому, суд враховує позицію рішення ЄСПЛ по справі Мікаіл Тюзюн проти Туреччини (№42507/16) щодо порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, коли відповідно до національного законодавства скаржник не мав права вимагати всю суму компенсації, визначену експертом під час провадження у національному суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому витрати по справі зі сплати судового збору належить віднести на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 64, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) з відповідача ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 378 551,31 грн. та моральну шкоду у розмірі 18615,00 грн., а також судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 5282,52 гривень та на проведення судових експертиз в сумі 4244грн., а всього стягнути 406692,83 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.П.Бойко

Повний текст рішення виготовлено 07.07.2020 року.