Справа № 212/421/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Власенко М.В., з участю секретаря судового засідання Борух Ю.К., розглянувши в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були стягнуті рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року з відповідача в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, постійно хворіє, потребує додаткових коштів на його утримання. Відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Відповідно до вимог ст. 182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим вона вимушена звертатися до суду з даним позовом.
Ухвалою від 23 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов до суду не подавав, у зв`язку з чим, з урахуванням думки позивача, ухвалою суду від 22 червня 2020 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26 серпня 2015 року розірвано, що підтверджується копією рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області (а.с.5).
Від вищезазначеного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 22.06.2009 (а.с. 8).
Позивач ОСОБА_5 23 березня 2019 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , прийняла прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 (а.с.9).
Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно починаючи з 04.08.2015 року на користь матері - ОСОБА_5 , (а.с.6).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них; випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, погіршився матеріальний стан одержувача аліментів, оскільки, як встановлено судом позивач по справі, відповідно до рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2015 отримує аліменти від відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина щомісяця в розмірі 500 гривень, в той час, як діючим законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що погіршує матеріальне становища як позивача, так і неповнолітнього сина сторін по справі.

Таким чином, враховуючи, що в законодавство внесено зміни, а саме змінився мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина щомісяця в розмірі ј частини від доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним відкликати виконавчий лист №2/403/147/15, провадження 2/403/147/15 виданий Устинівським районним судом Кіровоградської області з відділу державної виконавчої служби, в якому на виконанні перебуває вказаний виконавчий лист, після набрання даним рішенням законної сили та повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за вказаним виконавчим листом, якщо така заборгованість існує.

Оскільки в силу п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст. 181-183, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітню дитину.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісяця в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області у справі №403/556/15-ц, провадження 2/403/147/15 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до його повноліття в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно починаючи з 04.08.2015 року на користь матері - ОСОБА_5 , - відкликати з відділу державної виконавчої служби після набрання рішенням законної сили та повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за вказаним виконавчим листом, якщо така заборгованість існує .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зазначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 24.06.2020 року.

Суддя : М.Д. Власенко