Ухвала

09 липня 2020 року

м. Київ

справа № 316/191/16

провадження № 61-11102ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: Національний банк України, Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики, про захист прав споживачів та визнання недійним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року на розгляд до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду

від 05 червня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно надати докази сплати судового збору, зазначити всіх учасників справи та додати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників процесу.

Зазначена ухвала направлялась заявнику на адресу:

АДРЕСА_1 , проте повернулась 06 серпня 2019 року на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2019 року продовжено строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 24 червня 2019 року.

Зазначена ухвала направлялась заявнику на адресу: АДРЕСА_1 , проте повернулась 16 березня 2020 року та 13 травня 2020 року на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 131 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

До касаційного суду заява про зміну місця проживання або місцезнаходження не надходила.

Здійснюючи повідомлення ОСОБА_1 про залишення касаційної скарги без руху, суд касаційної інстанції врахував, що відомості про інші адреси для листування у матеріалах провадження відсутні.

Також, варто зазначити, що ухвала Верховного Суду від 24 червня 2019 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Чірікоста і Віола проти Італії» визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки, станом на 09 липня 2020 року заявником недоліки касаційної скарги не усунуто, вказане свідчить про невиконання ним вимог ухвали Верховного Суду від 24 червня 2019 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд, в редакції чинній на час подання касаційної скарги

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: Національний банк України, Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики, про захист прав споживачів та визнання недійним кредитного договору, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова