Справа №479/218/20
Провадження №2/479/128/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2020 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі: секретаря судового засідання Добровольської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смтКриве Озеро, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу №479/218/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кривоозерська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання договору дарування недійсним,

у ч а с н и к и с п р а в и :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Вялова І.М., за ордером серія МК №130029 від 22 червня 2020 р.,

тертя особа Кривоозерська державна нотаріальна контора

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кривоозерська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання договору дарування недійсним від 19 лютого 2019 року, а саме земельної ділянки, площею 0.97 га, кадастровий номер: :01:000:0319, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та розірвати договір дарування, відповідно до п.2.2 вказаного договору.

Представник відповідача - адвокат Вялова І.М. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, заперечувала щодо їх задоволення. Вказувала, що у судовому засіданні позивач фактично змінив підставу позову, оскільки просив про розірвання договору дарування, а не визнання його недійсним, крім того, позивач голослівно вказує, що зі сторони відповідача має місце загроза його життю, однак це нічим не підтверджується.

Державний нотаріус Кривоозерської ДНК надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.ст.1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст.627,628 ЦК України).

За приписами ст.ст.717, 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність; договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо), - є прийняттям дарунка (ч.ч.1,4 ст.722 ЦК України).

Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Таким чином, обов`язковою юридично значущою ознакою договору дарування є його безоплатність, тобто відсутність у обдаровуваного обов`язку вчинити на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру.

Судом встановленого, що 19 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування земельної ділянки, площею 0.97 га, кадастровий номер: :01:000:0319, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, який посвідчено державним нотаріусом Кривооозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області Шинкарук Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-218, що підтверджено копією договору дарування серія НОМЕР_1 273222 від 19 лютого 2019 року(а.с.11-14).

Згідно п.1.2 Договору дарування, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0.97 га, кадастровий номер: :01:000:0319, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №914207, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 21 січня 2008 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №73(а.с.11).

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлено вимогу про розірвання договору дарування з мотивів того, що відповідно до п.2.2 договору дарування він як Дарувальник має право вимагати розірвання договору, оскільки відповідач, в даному випадку ОСОБА_3 при свідках здійснив на нього напад, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував у фізичній розправі, та ін..

В судовому засіданні та з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Кривоозерського ВП з заявою про те, що його племінник ОСОБА_2 , 03 лютого 2020 року напав на нього в центрі містечка коло парку, при цьому при свідках ображав нецензурною лайкою, погрожував в небезпечному перебуванні на території села Криве Озеро(а.с.9).

З повідомлення Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області за вих.№Т-02/64-2020 від 17 лютого 2020 року встановлено, що в результаті перевірки звернення ОСОБА_1 було прийнято рішення про припинення даного розгляду у зв`язку із відсутністю складу будь-якого кримінального правопорушення(а.с.21).

Відповідно до положень ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

За положеннями ст.41 Конституції України гарантовано кожному громадянину право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положення ст.727 ЦК України - дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей.

Якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування.

Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена.

Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим.

Відповідно до положення ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі положеннями ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Положеннями ст.78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією(ст.129 Конституції України).

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Положеннями ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів та не доведено жодним чином будь-яких вищевказаних обставин, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст.89, 258-259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кривоозерська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання договору дарування недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail: .

Дата складення повного судового рішення - 26 червня 2020 року.

Суддя :