справа № 208/6937/19
№ провадження 2/208/912/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Пентраковської М.В., представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» Лещенко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

1 Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

У своєму позові позивач просить суд визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» по встановленню вузла обліку природного газу на ввідному газопроводі на будинку АДРЕСА_1 з метою комерційного обліку; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник обліку природного газу.

В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона є інвалід ІІ групи та споживачем природного газу в квартирі АДРЕСА_1 . В листопаді 2018 року представниками відповідача на ввідному газопроводі будинку АДРЕСА_1 був встановлений та опломбований вузол обліку природного газу. Вважає дії відповідача незаконними. Так, встановивши вузол обліку природного газу на будинок відповідач поставив у нерівне становище побутового споживача цього будинку ОСОБА_1 перед іншими побутовими споживача квартир багатоквартирних будинку в місті Кам`янське, в яких встановлені індивідуальні лічильники газу. Відповідач також не звертався до мешканців будинку щодо монтажу загальнобудинквоого приладу обілку природного газу, не укладено акту розмежування балансової належності та експлуатації відповідальності сторін відносно будинку.

Представником відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» Лещенко Г.О. наданий відзив на позовні вимоги, у якому зазначено, що позивач висуваючи вимогу про визнання незаконними дії відповідача щодо монтажу загальнобудикового вузлу обілку природного газу фактично наділяє себе повноваженнями вирішувати це питання одноособово, тобто виступає від імені всіх жителів будинку АДРЕСА_1 . Крім того, відповідно до положень Постанови № 620 у разі незгоди власника квартири розрахуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузлу обліку на будинок він може встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти. Заходи із встановлення будинкових лічильників газу та вставлення індивідуальних лічильників газу там, де не будуть встановлюватись будинкові лічильнику газу, передбачено у відповідних Планах розвитку газоподільної системи ліцензіатів на 2016 - 2025 роки. Зазначила, що законодавством не передбачено погодження зі споживачем встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу. Вважає. що заявлена позивачем вимога про зобов`язанні відповідача у відповідність до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник обліку природного газу є такою, що заявлена передчасно. Крім того, позивач не наводить підстав стосовно причин, за яких вона не може відмовитись від послуг з розподілу або постачання природного газу, тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, просить суд визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» по встановленню вузла обліку природного газу на ввідному газопроводі на будинку АДРЕСА_1 з метою комерційного обліку; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник обліку природного газу.

В судовому засіданні представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» Лещенко Г.О. просила суд відмовити в задоволенні позову, посилалась на обставини викладені у відзиві на позов.

2. Заяви, клопотання учасників справи:

21 листопада 2019 року позивачем подана заява про відкладення розгляд справи.

23 січня 2020 року представником відповідача надана заява про відкладення судового засіданні.

04 лютого 2020 року представником відповідача наданий відзив на позов.

18 березня 2020 року представником позивача надана заява про відкладення розгляду справи.

3. Процесуальні дії суду:

Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

4. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є є споживачем послуг із газопостачання квартирі АДРЕСА_1 , що вбачається з наданого суду копії паспорта та не заперечується представником відповідача.

Як встановлено в судовому засіданні за адресою позивача, в листопаді 2018 року представниками відповідача на ввідному газопроводі будинку АДРЕСА_1 був встановлений та опломбований вузол обліку природного газу.

Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, між сторонами виникли цивільні правовідносини та предметом позову є визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, спір між сторонами виник з приводу невідповідності дій відповідача положенням ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка виражається у відмові встановлення індивідуальних лічильників газу.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

5. Оцінка суду:

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (далі Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначено, що побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п.1 Гл.5 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620

Згідно до вимог п.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються:

1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні;

2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні.

П.4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, визначено, що власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Відповідно до вимог п. 1 та п. 6 Гл.2 Розділу ІV Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року метою забезпечення безпеки, надійності, регулярності та якості розподілу (газопостачання) природного газу газорозподільною системою та з урахуванням законодавства з питань охорони довкілля та енергоефективності Оператор ГРМ щороку до 31 липня розробляє та подає на затвердження Регулятору план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, а після затвердження розміщує його на своєму веб-сайті.

При розробці плану розвитку газорозподільної системи Оператор ГРМ бере до уваги: безпеку експлуатації газорозподільної системи, а також забезпечення безперервності надання газорозподільних послуг; технічний стан елементів ГРМ; зниження питомих витрат на експлуатацію; збільшення технічної потужності ГРМ; приєднання до газорозподільної мережі; економічну ефективність інвестиційних заходів.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 року № 391 «Про затвердження Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки» затверджено план розвитку газорозподільної системи ПТА «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування.

З урахуванням викладеного АТ «Дніпропетровськгаз» не може відступати від положень, встановлених Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016 - 2025 роки, яка затверджена Постановою.

Відмова відповідача встановити індивідуальний лічильник позивачу суперечить вимогам законодавства, порушує права позивача. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивача на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним.

Разом з тим, згідно із ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та житлових будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

Також зміст статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання.

Таким чином, стаття 6 Закону визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17.

Отже, вимога позивача, про обов`язок встановити індивідуальний газовий лічильник не відповідає вимогам діючого законодавства, тому законних підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача встановити у квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник обліку природного газу, визначивши термін встановлення до 01 січня 2021 року.

Таким, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов`язання Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник обліку природного газу є передчасними та не підлягають задоволенню.

Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги позивача про визнання незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» по встановленню вузла обліку природного газу на ввідному газопроводі на будинку АДРЕСА_1 з метою комерційного обліку також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що дії відповідача щодо встановленню вузла обліку природного газу на ввідному газопроводі на будинку АДРЕСА_1 вчинені з порушення вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Кодексу ГРС.

Так, позивачем на виконання вимог ст.81 ЦПК України не надані будь-які достатні докази того, що відповідачем, під час встановлення за адресою позивача по встановленню вузла обліку природного газу на ввідному газопроводі на будинку АДРЕСА_1 , були порушені вимоги Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року, Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

6. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстав для стягнення судового збору відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз», адреса: 49000, м.Дніпро, вул. Шевченка, 2, .

Суддя Похваліта С. М.