Номер провадження: 22-ц/813/4755/20
Номер справи місцевого суду: 523/5047/19
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/5047/19

Номер провадження: 22-ц/813/4755/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у передбаченому статтею 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,за апеляційною скаргою адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Середи І.В. о 12 годині 40 хвилині 27 листопада 2019 року, повний текст рішення складено 02 грудня 2019 року,

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання непоновлітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 350,00 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 02.11.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 .

Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюб між сторонамм розірвано рішенням суду, однак воно ще на набрало законної сили. Сторони разом не проживають. Донька проживає разом з нею. З часу припинення шлюбних відносин належної матеріальної допомоги, необхідної для утримання доньки, ОСОБА_2 не надає. Відповідач працездатний, їй достеменно відомо, що відповідач має постійне місце роботи працює моряком, отримує заробітну плату приблизно у розмірі 1 800 доларів США щомісячно. Інших утриманців він не має, аліменти іншим особам не сплачує. Тому, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Вважає необхідним стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі - 7 350,00 грн.. Визначаючи розмір аліментів вона виходить з того, що законодавством передбачено стягнення аліментів на одну дитину в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), що становить - 262,50 долара США, що у свою чергу еквівалентно 7 350,00 грн. (а. с. 1 3).

Адвокат Бороган В.В., діючий від імені ОСОБА_2 , у відзиві на позов зазначає про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2 000,00 грн.. Вказує на те, що відповідач приймає участь у вихованні доньки та її утриманні. Купує їй одяг та перераховує щомісячно грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн.. Відповідач дійсно працював моряком, але його контракти тривали не більше п`яти місяців на рік та дохід становив 1 000 доларів США. Останні тринадцять місяців відповідач не працює моряком, запрошень або контрактів не має. Крім цього, відповідач проживає разом із матір`ю та бабусею, які знаходяться на його утриманні. Мінімальний гарантований розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум на 2019 рік для дитин до 6 років становить: - з 01.01.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 1 626 грн.; - з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року 1 699 грн.; - з 01.12.2019 року 1 779 грн..

ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з зазначених у позові підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на позов доводи.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 27.11.2019 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2019 року і до її повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з 02.11.2013 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ОМУЮ, актовий запис №9956.

На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги в достатньому обсязі на утримання дитини не надає.

Починаючи з 28.08.2018р. законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який на час розгляду справи дорівнює 2 118,00 грн..

Дитина виховуються позивачкою і потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, отримує дохід.

З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме - стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища батька, перебування на його утриманні матері та бабки, які не працюють, а також того, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача, має становити 3 000,00 грн. (а. с. 52 53 зворотна сторона).

Адвокат Бороган В.В., діючий від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині визначення аліментів на доньку в розмірі - 3 000,00 грн.. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення аліментів на дитину в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2019 року і до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, апелянт фактично просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує, що останні тринадцять місяців відповідач не працює моряком, чинних контрактів або запрошень на роботу моряком не має. Відповідач проживає разом з матір`ю та бабусею, які потребують стороннього догляду та постійних витрат на медикаменти. Матеріали справи не містять доказів його спроможності сплачувати аліменти в розмірі 3 000,00 грн.. Мінімальний гарантований розмір аліментів становить 889,50 грн. = 1 779,00 грн. : 2.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2020 року апеляційну скаргу адвоката Борогана В.В., діючого від імені ОСОБА_2 , залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку у березні 2020 року були направлені ОСОБА_1 .. Матеріали справи не містять повідомлення про вручення вказаного поштового відправлення ОСОБА_1 ..

У зв`язку із звільненням судді Черевка П.М. у відставку, відповідно до п. п. 2.3.49., 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 24.04.2020 року було визначено склад колегії для розгляду справи: - суддя-доповідач Заїкін А.П.; - судді-члени колегії Гірняк Л.А., Драгомерецький М.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.05.2020 року справу прийнято до провадження судді-доповідача Заїкіна А.П.. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку повторно були направлені ОСОБА_1 ..

04.06.2020 року, відповідно до п. п. 2.3.49., 2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було визначено склад колегії для розгляду справи: - суддя-доповідач Заїкін А.П.; - судді-члени колегії Князюк О.В., Таварткіладзе О.М..

Молошняк Л.А. згідно наявного у справі повідомлення про вручення поштового відправлення отримала 21.05.2020 року копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та копію апеляційної скарги з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку. Правом надання відзиву не скористалася.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за предметом позову (стягення аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей не оскаржується. Тому, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам норм процесуального права у повній мірі не відповідає.

Колегія суддів вважає, що на підставі наявних у справі, наданих її учасниками і досліджених судом доказів суд вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищевказаного висновку про необхідність стягнення аліментів. Висновки суду в цій частина відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З 02.11.2013 року сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а. с. 5). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ОМУЮ, актовий запис №9956 (а. с. 6).

Сімейне життя сторін не склалося, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 9), знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги в достатньому обсязі на утримання дитини не надає.

Відповідно до наявного у справі листа ТОВ «АНГЛО-ІСТЕРН Україна» від 03.09.2019 та доданої до нього копії трудового контраку року (а. с. 40, 41 - 42), за посередництвом цього товариства відповідач ОСОБА_2 уклав трудовий контракт із іноземним роботодавцем Anglo Estern (Antverp) N.V. на строк з 18.02.2018 року по 14.10.2018 року. Більше до товариства ОСОБА_2 не звертався за послугами з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Товаритво не володіє інформацією щодо розміру отриманої ОСОБА_2 заробітної плати.

Згідно копії вищевказаного контракту оплата праці ОСОБА_2 під час перебування на судні становить 1 400,00 доларів США (а. с. 41 42).

Інших відомостей щодо працевлаштування ОСОБА_2 на час рогляду справи судом першої та апеляційної інстанції матеріали справи не містять.

Між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки встановлено, що донька проживає разом з матір`ю, батько періодично надає матеріальну допомогу на утримання доньки, правильним є висновок суду про необхідність стягнення аліментів на її утримання.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів.

Обґрунтованими є доводи апелянта про те, що останні тринадцять місяців відповідач не працює моряком, чинних контрактів або запрошень на роботу моряком не має, відсутні докази його спроможності сплачувати аліменти у розмірі 3 000,00 грн..

При визначенні іншого розміру аліментів, колегія суддів виходить з наступного.

Позивачка у позові вказує: «…Мені достовірно відомо, що на даний час мій чоловік має постійне місце роботи, а саме працює моряком та оримує заробітнку плату приблизно 1800,00 доларів щомісячно.

Мені достовірно відомо, що мій чоловік користується послугами крюінгової компанії Англо Истерн…» (а. с. 2, 5-ий та 6-ий абзаци зверху).

За клопотанням позивачки судом були витрубані відомості щодо працевлаштування відповідача моряком.

Як вказувалося вище, відповідно до листа ТОВ «АНГЛО-ІСТЕРН Україна» від 03.09.2019 року та доданої до нього копії трудового контраку, за посередництвом цього товариства відповідач ОСОБА_2 уклав трудовий контракт із іноземним роботодавцем Anglo Estern (Antverp) N.V. на строк з 18.02.2018 року по 14.10.2018 року. Більше до товариства він не звертався за послугами з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Товаритво не володіє інформацією щодо розміру отриманої ОСОБА_2 заробітної плати (а. с. 40).

Згідно копії вищевказаного контракту оплата праці ОСОБА_2 під час перебування на судні становить 1 400,00 доларів США (а. с. 41 42).

Інших відомостей щодо працевлаштування ОСОБА_2 його доходів, наявності у нього нерухомого та цінного рухомого майна матеріали справи не містять. Відсутні у справі і докази щодо матеріального становища самої позивачки. Не надано позивачкою доказів щодо інших обставин (наприклад, плата за відвідування дитячого садочка, відвідування дитиною підготовчих курсів тощо), що можна було б врахувати при визначенні розміру аліментів. Матеріали справи не містять і відповідних клопотань учасників справи щодо встановлення цих обставин. Таким чином, відсутні підстави для присудження аліментів на утирмання малолітньої доньки у розмірі 3 000,00 грн., що значно перевищує прожитковий мінімум для дитини до 6 років.

Визначаючи інший розмір аліментів, колегія суддів: 1) виходить з обов`язку обох батьків утримувати дитину; 2) враховує встановлений діючим законодавством мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, змінність розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 3) враховує вік доньки, необхідність та достатність аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини; 4) враховує відсутність доказів щодо доходів батьків, наявності у відповідача нерухомого та цінного рухомого майна; 5) враховує відсутність доказів про поганий стан здоров`я сторін по справі та доньки; 6) враховує працездатний вік відповідача; 7) враховує відсутність доказів про знаходження на утриманні відповідача інших непрацездатних осіб; 8) враховує згоду відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій формі у сумі 2 000 грн..

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн..

Доводи апелянта про те, що відповідач проживає разом з матір`ю та бабусею, які потребують стороннього догляду та постійних витрат на медикаменти, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

До пояснень представника відповідача на позовну заяву додано виписку з медичної карти стаціонарного хворого - ОСОБА_5 та квитанції про придбання ліків (а. с. 29 30). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів родинних стосунків відповідача та ОСОБА_5 , отримання останньою доходів (пенсії тощо), спільного проживання матері та бабусі з відповідачем. Таким чином, вищевказані доводи апелянта є недоведеними.

Таким чином, апеляційна скарга адвокатаБорогана В.В., діючого від імені ОСОБА_2 , є частково обґрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 2, 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права призвело до помилкового визначення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині визначення розміру аліментів за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2019 року - змінити. Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції.

«Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , папорт НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2019 року і до повноліття доньки, а саме до 25 ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе