Справа №482/316/20 Головуючий в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
Провадження №22-ц/812/1035/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю:

боржника - ОСОБА_1 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу, яка постановлена Новоодеським районним судом Миколаївської області 13 квітня 2020 року, під головуванням судді Баранкевич В.О., в приміщені цього ж суду, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені правонаступником.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500486079 в розмірі 53642 гривні 94 копійки.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого, ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500486079.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 - ІКІ/Веста, відповідно до якого, ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500486079.

В подальшому, 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500486079.

Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «Вердикт Капітал» просило замінити стягувача у справі - ПАТ «Альфа Банк» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Замінено вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2015 року у справі №482/1213/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500486079 від 20 травня 2014 року.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені заяви ТОВ «Вердикт Капітал» відмовити.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Зі змісту статті 442 ЦПК України вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд за заявою сторони (заінтересована особа) за поданням державного або приватного виконавця замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення цього питання.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500486079 в розмірі 53642 гривні 94 копійки (а.с.67-69). Рішення набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення, судом першої інстанції 07 листопада 2016 року видано виконавчий лист (а.с.140).

У лютому 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до районного суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника, в якій зазначало, що 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого, ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500486079 (а.с.164).

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 - ІКІ/Веста, відповідно до якого, ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500486079 (а.с.153-163).

В подальшому, 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500486079.

Згідно з ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, №60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Аналогічна правова позиція викладена і в рішенні Європейського суду, прийнятому у справі «Soering проти Сполученого королівства», де зазначалося, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд).

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами та виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

З врахуванням того, що 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та останнє товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500486079 (а.с.143-152), то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача за кредитним договором.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд не з`ясував чи виконано рішення суду на час звернення з заявою про заміну стягувача не мають правового значення, оскільки заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: П.П.Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 26 червня 2020 року.