Провадження № 2/521/1274/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Юраш К. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилалась на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивачки - ОСОБА_3 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від цього шлюбу народилась донька - ОСОБА_4 .

Розпорядженням Управління соціального забезпечення та захисту сім`ї районної Ради Тєлєнєшть комуни Сухулучєнь Республіки Молдова за № 02/1-7-20, від 15 травня 2017 року ОСОБА_1 призначено опікуном ОСОБА_4 .

Батько дитини, ОСОБА_2 , згідно нотаріально посвідченої ним заяви, не бажає у подальшому виконувати свої батьківські обов`язки відносно доньки та не заперечує проти позбавлення його батьківський прав.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі сторони позивача та позовні вимоги задовольнити (а. с. 35).

Відповідач в судове засідання не з`явився, у додатках до позовної заяви міститься копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 , згідно до якої, він не заперечує проти позбавлення його батьківський прав, просить суд розглядати справу за його відсутності. (а. с. 13, з. б.)

Третя особа в судове засідання не з`явилась, представник до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просив врахувати інтереси неповнолітньої ОСОБА_4 . (а. с. 39)

При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та інших учасників справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи думку позивача та позицію відповідача щодо розгляду справи за його відсутності та можливості позбавлення його батьківських прав, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_4, від 10 травня 2017 року, виданого Примерією Сухулучень, Теленештського району, республіки Молдова, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а. с. 9),

Згідно свідоцтва про народження позивача, НОМЕР_1 , від 13 червня 1975 року (а. с. 8) та свідоцтва про народження її сестри, НОМЕР_2 , від 09 лютого 1978 року (а. с. 10), позивачка та померла ОСОБА_3 були рідниими сестрами.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , від 16 січня 1997 року, за життя ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . (а. с. 11)

ІНФОРМАЦІЯ_2 від цього шлюбу народилась донька - ОСОБА_4 .

Розпорядженням Управління соціального забезпечення та захисту сім`ї районної Ради Тєлєнєшть комуни Сухулучєнь Республіки Молдова за № 02/1-7-20, від 15 травня 2017 року ОСОБА_1 призначено опікуном ОСОБА_4 (а. с. 12).

Зі змісту нотаріально посвідчених відповідачем ОСОБА_2 заяв, останній не бажає у подальшому виконувати свої батьківські обов`язки відносно доньки та не заперечує проти позбавлення його батьківський прав. (а. с. 13 - 13, з. б.)

На час розгляду справи дитина проживає разом із позивачкою.

Доказів того, що батько дитини виконує свої обов`язки по вихованню дитини, відповідачем до суду не було надано за час розгляду справи.

Відповідно до Висновку, від 25.03.2020 року, № 0857/01-20 органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над дитиною, малолітня дитина - ОСОБА_4 перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Одеської міської ради та тимчасово влаштована у родину родичів (а. с. 41 - 42).

Також, згідно до того ж Висновку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідною сестрою померлої матері дитини та проживає разом з малолітньою ОСОБА_5 , яку повністю утримує та матеріально забезпечує, приймає активну участь у житті ОСОБА_4 , створила для неї необхідні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку.

Крім того, згідно того ж Висновку, ОСОБА_1 виявила бажання встановити опіку над дитиною, житлом та матеріально забезпечена, характеризується позитивно та медичних протипоказань щодо встановлення опіки над дитиною не має. З правами та обов`язками опікуна ознайомлена.

Зі змісту того ж Висновку, відповідно до довідки ССД ОМР, від 10.03.2020 року № 06/2585/4, у малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житла та майна на праві власності або на праві користування у м. Одесі не має. (а. с. 41, з. б.).

Крім того, відповідач надав нотаріально посвідчену заяву, в якій надає свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заява посвідчена 02.09.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. (зареєстровано в реєстрі за № 3112). (а. с. 13).

Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та призначити опікуном над малолітньою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 42).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Підставами для позбавлення батьківських прав батьків є, зокрема, якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ,у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови, від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, про підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні доньки, не бажає їх виконувати, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 13, 76 - 81, 259, 263 - 265, 268, 352, 354, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук