Номер справи 623/2325/20
Номер провадження 2-ві/623/3/20
УХВАЛА

іменем України

07 липня 2020 року Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т. Д. , розглянуши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Винниченка П.П. по справі № 623/2099/18 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 липня 2020 року у складі головуючого судді Винниченка П.П. відвід Козлова Ю.О., визнано необґрунтованим. Справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 року, головуючим у даній справі визначено суддю Бєссонову Т. Д.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді мотивована тим, що суддя Винниченко П.П. є упередженим та зацікавленим в результатах розгляду справи за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та є обставини, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності, оскільки ОСОБА_1 здійснив аналіз прийнятих суддею рішень, подав заяви до Генеральної прокуратури, а за заявою судді Винниченка П.П. відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 376 КК України, суддя Винниченко П.П. прийняв рішення по адміністративній справі про поновлення на роботі заявника, яке за результатами апеляційного оскарження було частково скасоване.

Питання про відвід вирішується невідкладно ( ч.7 ст. 40 ЦПК України). Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи ( ч.8 ст. 40 ЦПК України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм повинно оцінюватися особисте переконання та поведінка конкретного судді, зокрема, чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі.

Практика ЄСПЛ свідчить, що у кожній окремій справі повинно вирішуватися питання, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Перевіривши доводи заяви суд вважає, що підстав для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із заявленого клопотання під час розгляду справи про відвід вбачається, що відвід ОСОБА_1 зводиться по суті з незгодою з процесуальними рішеннями судді Винниченка П.П. у справах де відповідачем, позивачем та обвинуваченим є ОСОБА_1 .

Належних, допустимих та достовірних доказів про пряму або побічну заінтересованість судді Винниченка П.П. у розгляді цієї справи, які викликають сумнів у неупередженості і об`єктивності вказаною судді Козловим Ю.О. не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об`єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Винниченка П.П.. по цій справі, не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відід судді Винниченка П.П. по справі № 623/2099/18 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т. Д. Бєссонова