Справа № 473/2067/20
УХВАЛА

"06" липня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Під час вирішення питання про видачу судового наказу встановлено наступне.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно ч.3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Ст. 163 ЦПК України встановлює форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, відповідно до п.п.4, 5 ч.2 цієї статті у заяві повинно бути зазначено: 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги ( п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України).

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами, які мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги стягувача, а й розмір обов`язків боржника; відсутність необхідності їх дослідження і аналізу. Докази, що подаються заявником, повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

Між тим, заявником вказані вимоги дотримані не були, зокрема:

- до заяви долучено дві довідки про заборгованість по заробітній платі, які містять розбіжності щодо розміру нарахованої, але не виплаченої заробітної плати;

- дата звільнення заявника, зазначена в трудовій книжці, копія якої долучена до матеріалів заяви, не збігається з датою, вказаною в наказі про припинення трудового договору (контракту);

- не додана довідка підприємства про розмір середнього заробітку на час затримки розрахунку, в зв?язку з чим неможливо встановити безспірність вказаних вимог.

Також, в порушення п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору в частині заявлених вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Водночас пред`явлення вимоги щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 165, 258-260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

відмовити ОСОБА_1 в видачі судового наказу про стягнення з дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В.Лузан