СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21028/18

пр. № 2/759/506/20

01 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтеплоенерго» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд зобов`язати відповідача не здійснювати нарахування з жовтня 2018 р. за послуги централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води, які позивач фактично не отримує через відсутність батарей у квартирі та його не проживання у квартирі АДРЕСА_1 на протязі тривалого часу та просив стягнути з відповідача понесені ним витрати по сплаті адвокатських послуг згідно документів, які будуть подані в ході судових засідань.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16.10.2018 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про зупинення нарахування вартості комунальних послуг з постачання гарячої води, централізованого опалення у зв`язку з фактичним їхнім не отриманням та пропозицією укласти індивідуальний договір з підстав того, що мама позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 через , що відповідач безпідставно нараховував на особу,яка померла, чим грубо порушував парва позивача, оскільки відповідач ніколи не пропонував позивачу укласти договір на отримання комунальних послуг та не узгоджував питання про фактичний склад сім`ї та позивача, крім цього щ 2010 р. у кімнаті на кухні вказаної квартири вийшли з ладу через корозію плоскі сталеві батареї, які були в офіційному порядку демонтовані сантехніком ЖЕК, тому квартирі фактично відключена від мереж централізованого опалення та на грубах встановлені ЖЕКом заглушки, внаслідок чого зазначена квартира фактично не опалюється , а відтак послугу централізованого опалення позивач не отримує, нею не користується протягом тривалого часу.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д. від 24.01.2019 відкрито провадження по справі (а.с. 59, 60).

18.02.2019 відповідачем по справі надіслано відзив на позовну заяву в якій зазначив, що доводи позовної заяви є необгрунтованими та такими, що не базуються на нормах чинного законодавства України, а тому не підлягають задоволенню з підстав, того, що з 01.05.2018 за КП «Київенерго» закріплено майно територіальної громади м. Києва та саме з цього періоду підприємство набуло статусу виконавця послуг з ЦО та ЦПГВ у тому числі і за адресою: АДРЕСА_2 , крім цього матеріали справи не містять доказів, відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення приміщення від мереж ЦО, що здійснене у встановленому законодавством порядку, а п. 25 Правил встановлено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, отже відповідачем порушено встановлений чинним законодавством порядок відключення від мереж ЦО, також відповідач не звертався до КП «Київенерго» для опломбування запірних вентилів у квартирі, тому підстав для не здійснення нарахувань за вказану послугу немає, а не проживання в зазначеній квартирі не свідчить про відсутність можливості споживання ЦПГВ (а.с. 72-75).

26.03.2019 представником позивача подано відповідь на відзив в якому він зазначив, що відповідач замовчує, що на протязі тривалого часу від відповідача позивачу не приходили пропозиції укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, також відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим законом мають бути приведені у відповідність із ним до 01.01.2006, а договори, що не приведення у відповідність із цим законом у зазначений строк втрачають чинність, отже від попереднього постачальника не надходило пропозиції укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, а договір , що розміщений у газеті «Хрещатик» №111 №83 від імені ПАТ «Київенерго» 06.08.2014 та 12.06.2016та договір №34 від 28.03.2018 на позивача не поширюється, оскільки його укладення між ним та відповідачем не було, відповідач не надав до суду доказів про укладення договору приєднання, а тому не існує у відповідача правових підстав стверджувати про самовільне відключення позивача від мережі ЦО, а також не існує правових підстав для відповідача нараховувати плату за теплопостачання (а.с. 103-113).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2019 задоволено відвід головуючому судді Бабич Н.Д. та секретарю судового засідання Котляр Ю.М . у справі ун. № 759/21028/18, пр. № 2/759/3046/19 за позовом ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго» про зобов`язання вчинити дії (а.с. 222, 223).

Згідно розпорядження від 27.05.2019 зазначену цивільну справу призначено до повторного автоматизованого розподілу (а.с. 227).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго» про зобов`язання вчинити дії (а.с. 232).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, 01.01.2020 від представника та позивача надійшла заява визнання поважними причини неявки в підготовче засідання на підставі складеної епідеміологічну ситуацію в Україні та через призначені до розгляду багато чисельних судових засідань в інших судах України, а також через факт перебування позивача та його представника у планових чергових щорічних відпустках, просили призначити справу орієнтовно на вересень місяць.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 01.06.2020 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку підтвердження випадків інфікування коронавірусом та запровадження карантину.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України судом вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГО ПАТ «Київенерго» із заявою про зупинення нарахування вартості комунальних послуг з постачання холодної води, водовідведення холодної та гарячої води у зв`язку з фактичним їхнім не отриманням та пропозиція укласти індивідуальний договір (а.с. 44-46).

14.11.2018 КП «Київтеплоенерго» надіслано на адресу ОСОБА_1 лист №30/вих/1-2831 яким проінформовано позивача про те, що починаючи з 01.05.2018 та можливості проведення перерахунку, необхідно надати довідку з місця тимчасового проживання, також повідомлено, що у разі відсутності потреби користування відповідною комунального послугою з ЦПГВ, мешканця мають право відмовитися від її отримання шляхом виконання видимого розриву та викликати представника КП «Київенерго», яким буде опломбована заглушка та складено відповідний акт, крім цього на сьогоднішній день проведення відключення окремої квартири в багатоквартирному будинку від мереж централізованого опалення законодавством України не передбачено також зазначено, що Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договірні відносини у сфері житлово-комунальні послуг між учасниками здійснювалося виключно на договірних засадах (а.с. 43).

Згідно довідки від 02.10.2018 яка видана члену ЖБК «Алмаз-4» ОСОБА_1 , про те, що він являється власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та з 01.10.2011 о сімейним обставинам за вищевказаною адресою не проживає, а відтак за вказаний період фактично житлово-комунальними послугами не користувався (а.с. 51), що також підтверджується актом від 17.05.2018 (а.с. 55).

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договірні відносини у сфері житлово-комунальних послуг між учасниками здійснюються виключно на договірних засадах.

Частиною 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем-фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Також згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно частин 1 і 2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Текст договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню ПАТ «Київенерго» опубліковано в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511), від 12.06.2015 № 83(4679), а КП «Київтеплоенерго» - від 28.03.2018 № 34 (5058). У такий спосіб ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було зроблено пропозицію мешканцям житлових будинків міста Києва укласти відповідні договори.

Оскільки договори про надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) є договорами приєднання, то після врегулювання відносин балансоутримувача будинку з ПАТ «Київенерго» як з виконавцем послуг власникам квартир обов`язково укладати договори у паперовому вигляді не було потрібно, адже, як уже зазначалось вище, уніфікований текст такого договору був розміщено на сайті ПАТ «Київенерго» для клієнтів, а також опубліковано в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111(4511) та від 12.06.2015 № 83(4679), а дії мешканців у вигляді сплат виставлених у квитанціях нарахувань за послуги, подання заяв про прийняття квартирних засобів обліку на абонентський облік, направлення претензій щодо надання послуг тощо свідчитимуть про прийняття умов договору.

Так з 01.05.2018 за КП «Київтеплоенерго» закріплено майно територіальної громади міста Києва та саме з цього періоду Підприємство набуло статусу виконавця послуг з ЦО та ЦПГВ в тому числі і за адресою: АДРЕСА_2 .

Питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила), та Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства від 22.11.2005 № 4 (Порядок).

Так, квартира за зазначеною адресою забезпечується ЦО від загальнобудинкової централізованої системи опалення, за проектною схемою, що збалансована в цілому по будинку. Втручання в систему опалення з вертикальною однотрубною системою опалення призводить, як наслідок до порушення як гідравлічного режиму системи опалення, так і теплового балансу будинку в цілому.

Вищезазначеним Порядком регламентовано порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих приміщень квартир житлового будинку, а лише окремого житлового будинку (будинків) в цілому.

Пунктом 2.5 Порядку визначено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування або місцевої виконавчої влади з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО та ЦПГВ на затвердження.

З огляду на викладене та аналізуючи вищенаведені норми права, чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж ЦО та ЦПГВ, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженими органами.

У матеріалах справи відсутні копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення приміщення від мереж ЦО, що здійснене у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 25 Правил встановлено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно акту обстеження від 31.10.2018 №2/183, що долучено до позовної заяви, стояки ЦО неізольовані та йдуть транзитом по кухні та кімнаті. Фактично вказаний акт підтверджує обігрів квартир за рахунок стояка, що проходить по квартирі (а.с. 47, 48).

Підведення ЦО до стояка в межах квартири свідчить про виконання покладених на виконавця обов`язків. При цьому самовільне відключення радіаторів опалення не є підставою для звільнення позивача від оплати за послуги з ЦО.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі №6-1706ц15.

Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його відсутність.

Однак, послуга з ЦО надається незалежно від проживання чи не проживання в квартирі мешканців. Отже, оплата за вказану послугу здійснюється з моменту набуття права на квартиру.

Вказана позиція висловлена в листі Державної житлово-комунальної інспекції Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.11.2010 №23/4883.

Пункт 3 Правил передбачає можливість несплати вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Із матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до КП «Київтеплоенерго» для опломбування запірних вентилів у квартирі, а також не надано відповідних доказів про відключення від мереж ЦПГВ у встановленому законодавством порядку, то підстав для не здійснення нарахувань за вказану послугу немає. Не проживання в зазначеній квартирі не свідчить про відсутність можливості споживання ЦПГВ.

Крім цього відповідач просив стягнути з відповідача на послуги адвоката, які становлять 8000 грн 00 коп., внаслідок чого слід зазначити наступне.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц.

Позивачем надано попередній (орієнтовний розрахунок) суми судових витрат, які він поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи розрахунок із якого вбачається, що витрати на підготування позовної заяви та додатків до неї в кількості 138 аркушів становлять 8000 грн 00 коп., а також позивач розрахував, що витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із розглядом справи в суді першої інстанції становитимуть 8000 грн 00 коп. (а.с. 58).

В обґрунтування витрат позивача на правничу допомогу представник позивача надав договір №08/18-ЦС про надання професійної правничої (правової допомоги) (адвокатських послуг) від 21.12.2018 на суму 8000 грн 00 коп.; копія прибуткового касового ордера №08/18-ЦС-01 від 21.12.2018; копія квитанції до прибуткового касового ордера №08/18-ЦС-01 у розмірі 8000 грн 00 коп.; копія прибуткового касового ордера №08/18-ЦС-02 від 22.02.2018 на суму 8000 грн 00 коп.; копія квитанції до прибуткового касового ордера №08/18-ЦС-02 на суму 8000 грн 00 коп.; копія прибуткового касового ордера №08/18-ЦС-03 від 26.03.2019 на суму 8000 грн 00 коп. та копія квитанції до прибуткового касового ордера №08/18-ЦС-03 на суму 8000 грн 00 коп. (а.с. 185-196).

Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутній акт виконаних робіт, з якого би вбачалось, що саме такі послуги були надані адвокатом. Крім того, суд враховує, що у вищевказаному розрахунку суми судових витрат не зазначено, в межах розгляду якої цивільної справи понесені вказані витрати на правничу допомогу, та не надано жодних доказів того, що зазначені витрати понесені саме в ході розгляду даної цивільної справи.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду, та приходить до висновку про відмову в їх задоволенні.

Позивачем не надано належніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог та порушення його особистого права.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст.ст. 205, 642 ЦК; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтеплоенерго» про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 05.06.2020.