Справа № 761/9874/20
Провадження № 2/761/5235/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Пірак М.В..,

за участі

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. Між позивачем та відповідачем 02.11.2019 р. було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 6 500,00 доларів США строком до 22.12.2019 р., що підтверджується розпискою, складеною відповідачем. Проте, у строк обумовлений договором відповідач грошові кошти не повернув. З метою врегулювання спору в досудовому порядку ОСОБА_1 направлено претензію з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання та сплатити 3% річних за користування грошима. Зважаючи на те, що умови договору боржником виконані не були представник позивача просить стягнути на користь ОСОБА_2 основну суму боргу у розмірі 6 500,00 доларів США, а також відповідно до положень ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 23.12.2019 р. по 26.03.2020 р. у розмірі 50,21 доларів США.

Провадження у даній справі відкрито 10.04.2020 р. та з урахуванням положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності, надавши відповідну заяву.

Відповідач не скористався правом надати відзив на позов. Натомість в судовому засіданні не заперечував укладання договору позики та не виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми у розмірі 6 500,00 доларів США.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Встановлено і не заперечується відповідачем, що 25.02.2019 р.між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти у розмірі 6 500,00 доларів США та зобов`язався повернути зазначену суму 22.12.2019 р.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так на підтвердження укладання договору відповідач ОСОБА_1 надав розписку.

Як зазначив представник ОСОБА_2 в позовній заяві, грошові кошти повернуті не були, направлена відповідачу претензія не була задоволена.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив суду, що грошові кошти на виконання зобов`язань за договором позики повернуті не були.

Разом з тим, відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 6 500,00 доларів США.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог ОСОБА_2 в частині сплати основного боргу у розмірі зазначеному в позові.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

В свою чергу положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий представником ОСОБА_2 розрахунок, перевірений під час розгляду справи, 3% річних за період прострочення - з 23.2.2019 р. по 26.03.2020 р. (день складання позову) становить 50,21 доларів США.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 р. у справі № 373/2054/16-ц при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню і в частині стягнення з боржника пені та 3% річних.

Розподіляючи судові витрати суд керується приписами ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 526,625,629,1046-1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу у розмірі 6500,00 доларів США та 3% річних у розмірі 50,21 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 832 грн. 28 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.07.2020 року.

Суддя