Справа № 638/4431/20 Провадження № 2-з/638/264/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши матеріали заяви поданої представником позивача ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Ковчег» про визнання договору купівлі-продаж недійсним ,

встановив:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов позов, який поданий представником позивача ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Ковчег» про визнання договору купівлі-продаж недійсним.

Представником позивача 09.06.2020 року подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження нерухомого майна нежитлових приміщень підвалу № 12, 13 літ. «А-9-10», загальною площею 111,3 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення остаточного рішення суду та допустити ухвалу про забезпечення позову до негайного виконання в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом забороною вчиняти певні дії щодо предмета спору.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлових приміщень підвалу № 12, 13 літ. «А-9-10», загальною площею 111,3 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом заборони будь яким особам вчиняти певні дії щодо предмета спору до розгляду справи по суті, буде цілком достатнім, оскільки такий вид забезпечення унеможливить здійснення усіх інших дій, зокрема направлених на відчуження спірного майна.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір з приводу порушення права власності на спірне нерухоме майно, який перебуває на розгляді в суді, захід забезпечення позову у вигляді накладення заборони вчиняти дії щодо предмета спору пов`язаний з предметом позовних вимог, наявний причинно-наслідковий зв`язок з умовою, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву поданою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Пекареніною Орисею Миколаївною про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Ковчег» про визнання договору купівлі-продаж недійсним задовольнити повністю.

Заборонити вчинення дій щодо відчуження нерухомого майна нежитлових приміщень підвалу № 12, 13 літ. «А-9-10», загальною площею 111,3 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Шишкін