Справа № 503/168/20
Провадження № 2/503/282/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима у загальному провадженні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати у ОСОБА_1 малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей - їх вихованням та доглядом не займається, не піклується про них, не забезпечує матеріально, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. На даний час малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Орган опіки та піклування Кодимської РДА Одеської області прийшов до висновку про доцільність відібрання у ОСОБА_1 малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, проти відібрання у неї дітей заперечує, оскільки стала на шлях виправлення, спиртні напої не вживає, на даний час проживає в с.Загнітків разом із ОСОБА_4 , веде з ним спільне господарство та працює в фермерському господарстві в с.Олексіївка, на підтвердження чого просила додати до матеріалів справи відповідні документи.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 12.03.2007 року Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 05.07.2018 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області).

Батько малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області).

Батько малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області).

Відповідач ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, не займалася їх вихованням та доглядом, не піклувалася про них, не забезпечувала матеріально, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями.

Згідно актів обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , від 06.12.2018 року, 09.01.2019 року, 26.04.2019 року, 31.07.2019 року та 29.11.2019 року, в будинку не створені належні умови для проживання дітей, мати зловживає спиртними напоями, не виконує свої батьківські обов`язки в повній мірі.

Наказом Кодимської районної державної адміністрації Одеської області №101-2019 від 29.11.2019 року малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю ОСОБА_5 .

З протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кодимської райдержадміністрації №18 від 11.12.2019 року встановлено, що комісією прийнято рішення про доцільність відібрання у ОСОБА_1 малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У всіх цих випадках підставами для відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки, незалежно від суб`єктивних причин такого положення.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Як встановлено в судовому засіданні прийняттю рішення про відібрання дітей у ОСОБА_1 слугували вищевказані акти обстеження умов проживання відповідача, згідно яких для виховання та розвитку дітей не створені належні умови.

Разом з тим, суд зауважує, що на даний час ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , веде разом зі співмешканцем спільне господарство, працює в фермерському господарстві в с.Олексіївка Кодимського району Одеської області, за час проживання в с.Загнітків зарекомендувала себе з позитивної сторони, на даний час спиртними напоями не зловживає, що підтверджується характеристиками №02-16/149 від 24.02.2020 року, №02-16/281 від 30.04.2020 року та №02-16/378 від 09.06.2020 року, виданими Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, а також інформацією, наданою Кодимським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Кодимської районної державної адміністрації.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 30.04.2020 року, він не заперечує проти проживання ОСОБА_1 з її малолітніми дітьми разом із ним, зобов`язується дбати про дітей та приймати участь у їх вихованні.

Згідно акту обстеження умов проживання від 30.04.2020 року проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою створені належні умови для проживання та виховання дітей.

Враховуючи наявність у відповідача заробітку, її бажання приймати участь у вихованні дітей, свідчить про її інтерес до дітей, її небайдуже ставлення і намагання приймати участь у їх вихованні та розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Враховуючи, що на момент розгляду справи у відповідача змінилися умови проживання в найкращу сторону, зокрема змінилось місце її проживання, умови якого за результатами обстеження встановлені як задовільні для розвитку дітей, відповідач працює та має заробіток, суд приходить до висновку, що в даному випадку необхідно зберегти родинний зв`язок між матір`ю та дітьми, так як це буде відповідати у першу чергу інтересам дітей, та, враховуючи зміни умов проживання відповідача в найкращу сторону, надати їй як матері шанс у здійсненні нею батьківських обов`язків по вихованню дітей, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову органу опіки та піклування Кодимської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк