Номер провадження: 22-ц/813/149/20
Номер справи місцевого суду: 2/1519/6763/11
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №2/1519/6763/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою про заміну сторони виконавчого провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 травня 2019 року у складі судді Мирончук Н.В., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2012 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов АТ «Фінростбанк» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Фінростбанк» за Кредитним договором №1/20032 від 12 жовтня 2007 року заборгованість станом на 15 серпня 2011 року в загальній сумі 60401,29 грн., судові витрати в загальній сумі 524,01 грн. (а.с.36).

12 квітня 2019 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, а саме заміну стягувача у виконавчому провадженні №45149082 (боржник ОСОБА_4 ) та у виконавчому листі №2-6763/11 (боржник ОСОБА_2 ) на виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2012 року в справі за позовом АТ «Фінростбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/20032 від 12 жовтня 2007 року, а саме АТ «Фінростбанк» на його правонаступника ОСОБА_3 (а.с.40-41).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 травня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження в справі №2/1519/6763/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/20032 від 12 жовтня 2007 року відмовлено (а.с.69-70).

Висновок суду мотивовано тим, що з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512, статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа. Дана правова позиція підтримується Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року в справі №909/968/16, постанові від 31 жовтня 2018 року в справі №466/646/11; Верховним Судом в постанові від 10 квітня 2019 року в справі №461/245/17, постанові від 24 квітня 2019 року в справі №465/647/11, постанові від 8 травня 2019 року в справі №2-1685/11 тощо.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 5 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.78-79).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що укладений між АТ «Фінростбанк» та ОСОБА_3 Договір №64 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26 березня 2019 року не є договором факторингу, як то вважає суд, а є правочином з відступлення права вимоги (цесії), покупець права вимоги ( ОСОБА_3 ) для укладення вищевказаного договору не зобов`язаний був мати статус фінансової установи. Законодавство не містить жодного обмеження щодо продажу активів банку, який знаходиться на стадії ліквідації, у вигляді прав вимог до боржників лише фінансовим установам. Суд не врахував того факту, що АТ «Фінростбанк» перебуває на стадії ліквідації, та помилково застосував до правовідносин Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який не регулює правові відносини, які виникли при укладенні Договору №64 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 26 березня 2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2012 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи №2/1519/6763/11, позов АТ «Фінростбанк» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Фінростбанк» за Кредитним договором №1/20032 від 12 жовтня 2007 року заборгованість станом на 15 серпня 2011 року в загальній сумі 60401,29 грн., судові витрати в загальній сумі 524,01 грн. (а.с.36).

Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2012 року в справі №2/1519/6763/11 видано 25 квітня 2012 року:

виконавчий лист №2-6763/11 на боржника ОСОБА_1 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Фінростбанк» за Кредитним договором №1/20032 від 12 жовтня 2007 року заборгованості станом на 15 серпня 2011 року в загальній сумі 60401,29 грн., судових витрат в загальній сумі 524,01 грн.;

виконавчий лист №2-6763/11 на боржника ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Фінростбанк» за Кредитним договором №1/20032 від 12 жовтня 2007 року заборгованості станом на 15 серпня 2011 року в загальній сумі 60401,29 грн., судових витрат в загальній сумі 524,01 грн. (а.с.48, 49).

Згідно Договору №64 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 26 березня 2019 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Фінростбанк» () та фізичною особою ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, в тому числі до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) (а.с.44-47).

Між ПАТ «Фінростбанк» та ОСОБА_1 на підставі кредитного договору виникли зобов`язальні правовідносини, у яких допускається заміна кредитора.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст.517 ЦК України).

Встановлено, що на підставі Договору №64 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26 березня 2019 року відбулася заміна кредитора АТ «Фінростбанк» у зобов`язанні, що виникло на підставі укладеного між ТОВ «Фінростбанк» (правонаступником якого був АТ «Фінростбанк») () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) Кредитним договором №1/20032 від 12 жовтня 2007 року, забезпеченим укладеним між ТОВ «Фінростбанк» (правонаступником якого був АТ «Фінростбанк») () та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) Договором поруки №120032 від 12 жовтня 2007 року.

Договір №64 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26 березня 2019 року є правочином, що у сенсі положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України є підставою заміни кредитора у зобов`язанні. До нового кредитора ОСОБА_3 перейшли права первісного кредитора АТ «Фінростбанк» у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Первісний кредитор АТ «Фінростбанк» передав новому кредитору ОСОБА_3 документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Так, у нового кредитора ОСОБА_3 наявні кредитний договір, договір поруки, судове рішення про стягнення заборгованості, виконавчі листи на боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , видані судом на виконання судового рішення, тощо.

На стадії виконання судових рішень питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовано статтею 442 ЦПК України, відповідно до положень якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судове рішення в справі №2/1519/6763/11 не виконано, виконавчі листи на боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 знаходяться у нового кредитора, виконавчі документи не містять відмітки державного виконавця про їх повне виконання. Відтак, має місце заміна кредитора у зобов`язанні на стадії виконання судового рішення, що має наслідком заміну стягувача в порядку статті 442 ЦПК України.

Договір №64 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 26 березня 2019 року є правочином з відступлення права вимоги (цесії) та, відповідно, не є договором факторингу, з огляду на що суд першої інстанції безпідставно послався на те, що ОСОБА_3 не набув прав нового кредитора в силу того, що не є банком чи фінансовою установою, та відповідно, помилково обґрунтував відмову у заміні сторони виконавчого провадження посиланням на постанови Верховного Суду, які не поширюються на випадки заміни кредитора у зобов`язанні шляхом передачі за правочином (відступлення права вимоги) прав іншій особі, яка не є банком чи іншою фінансовою установою.

Відповідно до положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року в справі №916/2286/16) (а.с.125-126).

Судом першої інстанції не встановлено, що Договір №64 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 26 березня 2019 року оспорюється або визнаний в установленому порядку недійсним, відтак, відмова суду у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони (кредитора) правонаступником з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах, є помилковими.

Аналогічна позиція дотримана в постановах Верховного Суду від 17 січня 2020 року в справі №916/2286/16; від 17 лютого 2020 року в справі №910/5737/15-г; від 19 лютого 2020 року в справі №2-3897/10 тощо (а.с.147-153).

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 18 червня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; заявник ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності; іншими учасниками справи заяв про відкладення розгляду справи суду не подано; справа в провадженні суду з липня 2019 року; питання, що вирішується, є питанням виконання судового рішення; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання письмового обґрунтування власних позицій; оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні. Відтак, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 травня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» () на правонаступника ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні з виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2012 року в справі №2/1519/6763/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 липня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова