Справа № 196/1571/19
№ провадження 2/196/238/2020
10 липня 2020 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Гудим О.М.
за участю секретаря - Шевченко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування - Царичанська районна державна адміністрація, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення годин спілкування,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування - Царичанська районна державна адміністрація, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення годин спілкування.
В обґрунтування позовних вимог вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю та мають спільну малолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинили відносини і їх спільна дитина з травня 2017 року та по терперішній час проживає з матір`ю ОСОБА_3
ОСОБА_1 має можливість забезпечити дочці ОСОБА_5 необхідні умови для розвитку, бажає допомагати у вихованні дитини, вирішувати всі соціально-побутові питання дитини, займатись її лікуванням, навчанням, вживати всіх заходів для захисту її цивільних прав та обов`язків.
Аліменти на утримання малолітньої дитини сплачуються батьком ОСОБА_1 вчасно та регулярно, заборгованість відсутня.
ОСОБА_3 вже тривалий час перешкоджає його зустрічам з дочкою, за два роки мати дозволила батьку лише п`ять побачень з дитиною та один раз надала згоду на відвідування торгівельного центру, у зв`язку з чим ОСОБА_1 двічі звертався до служби у справах дітей Царичанської райдержадміністрації, внаслідок чого з ОСОБА_3 були проведені бесіди та роз`яснено права та обов`язки батьків, проте остання продовжує забороняти батькові побачення з дитиною.
Дитина також потребує батьківської уваги та турботи, завжди радіє рідким зустрічам з батьком, залюбки проводить з ним час.
Бабуся дитини ОСОБА_2 також бажає бачитись з онукою, спілкуватися з нею, приймати участь у її вихованні та розвитку, проте ОСОБА_3 чинить перешкоди в можливості спілкуватися з онукою.
Шляхом домовленості врегулювати відносини щодо визначення порядку спілкування не вдалося. Вважають, що дії ОСОБА_3 порушують їх права на спілкування з дитиною.
Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ч.ч.13 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.
Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.
Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.
Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.19, 160, 161 СК України, прохають суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити наступний порядок зустрічей дитини з батьком:
- кожний вівторок, п`ятницю без присутності матері з урахуванням зайнятості та стану здоров`я;
- кожні перші та треті вихідні місяця за місцем проживання батька;
- половину днів під час осінніх, зимових та весняних канікул та 45 днів під час літніх канікул за місцем проживання батька, або в будь-якому іншому місці на території України або за її межами з метою оздоровлення та відпочинку дитини;
- в інший час батько має право безперешкодно спілкуватися з донькою протягом тижня в будні дні, в денний час як по телефону, за допомогою електронного зв`язку;
- сторона з якою разом знаходиться дитина згідно встановленого графіку разом із дитиною має право самостійно визначати місця відвідування культурно-масових заходів, дозвілля, відпочинку.
Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити порядок зустрічей з бабусею, а саме: кожного четверга, без присутності матері.
У своєму відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та по суті частково, прохала позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а позивачу ОСОБА_2 позовні вимоги задовольнити частково та встановити позивачам спосіб спілкування з дитиною: з 09.00 год. до 12.00 год. двічі на місяць першу і третю неділю місяця в присутності матері.
Дійсно вона з позивачем проживали однією сім`ю та мають спільну малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 10 квітня 2017 року вона проживає зі своїми батьками в АДРЕСА_1 .
Позивач постійно її звинувачував в тому, що вона витрачає аліменти, які він сплачував на утримання доньки, не за призначенням, а тому вона була вимушена відкликати виконавчий лист.
Вона жодним чином не перешкоджає спілкуванню батька з дитиною.
Розпорядженням голови Царичанської райдержадміністрації №Р-262/0/385-19 від 20.12.2019 року було визначено батькові ОСОБА_1 час та порядок спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. за місцем проживання матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та у її присутності.
Проте, жодного разу ОСОБА_1 не скористався своїм правом та не приїздив до доньки у призначені години.
Вони з ОСОБА_1 мають різні погляди щодо виховання, харчування дитини. Дитині лише 3 роки і вона зростала без батька, а тому досить звикла постійно бути з матір`ю, а також вкласти спати її може тільки вона. Стан здоров`я дитини також потребуває відповідального ставлення, оскільки дитина має діагноз - Аденоїдні вегетації ІІ-ІІІ ст., аденоїдит.
З боку бабусі ОСОБА_2 взагалі не було жодних ініціатив в намаганнях спілкуватися з онукою.
Водночас вона розуміє, що дитина повинна спілкуватися зі своїми родичами, а тому не заперечує встановити час і порядок спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дитиною: з 09.00 год. до 12.00 год. двічі на місяць першу і третю неділю місяця в присутності матері.
Позивач ОСОБА_1 у своїй відповіді на відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву вказав, що обставини, викладені у відзиві відповідача не відповідають дійсності. Він має лише добрі наміри та бажає налагодити спілкування з дитиною.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та прохають їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Логвінова В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнають частково з урахуванням висновку органу опіки та піклування - Царичанської райдержадміністрації від 17.06.2020 року №01-64-1477/0/384-20, відповідно до якого встановити батьку ОСОБА_1 час та порядок спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кожний вівторок з 16.00 год. (після відвідування дитиною дитячого садка) до 20.00 год. та двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 за адресою постійного проживання дитини: АДРЕСА_1 . Бабі ОСОБА_2 (разом з батьком дитини) визначено час та порядок спілкування із малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 за адресою постійного проживання дитини: АДРЕСА_1 .
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування - Царичанської районної державної адміністрації Турська О.С. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування - Царичанська райдержадміністрація від 17.06.2020 року №01-64-1477/0/384-20, згідно якого визначено батьку ОСОБА_1 час та порядок спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кожний вівторок з 16.00 год. (після відвідування дитиною дитячого садка) до 20.00 год. та двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 за адресою постійного проживання дитини: АДРЕСА_1 . Бабі ОСОБА_2 (разом з батьком дитини) визначено час та порядок спілкування із малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 за адресою постійного проживання дитини: АДРЕСА_1 .
Свідок ОСОБА_6 , бабуся відповідачки, в судовому засіданні показала, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_3 2017 року вона забирала онуку ОСОБА_3 в м.Дніпро з будинку ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4 . Особисто ОСОБА_1 при цьому не був присутній, а лише його мати ОСОБА_2 , яка проти того не заперечувала.
Свідок ОСОБА_7 , директор дошкільного навчального закладу "Калинка", в судовому засіданні показала, що дійсно малолітня ОСОБА_4 відвідує ДНЗ "Калинка". ОСОБА_1 , батько дитини, відвідував дитину в дитячому садку, їх зустрічі проходили в добрій атмосфері до того часу, поки батько не почав ображати матір та бабусю дитини, у зв`язку з чим вона була вимушена припинити зустріч.
Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, думку представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали разом однією сім`єю та мають спільну малолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І НОМЕР_1 , видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 07.04.2017 року).
На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинила відносини і їх спільна дитина з травня 2017 року та по теперішній час проживає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).
Позивач ОСОБА_1 має можливість забезпечити малолітній доньці ОСОБА_5 необхідні умови для розвитку, бажає допомагати у вихованні дитини, вирішувати всі соціально-побутові питання дитини, займатись її лікуванням, навчанням, вживати всіх заходів для захисту її цивільних прав та обов`язків.
Аліменти на утримання малолітньої дитини сплачувалися батьком ОСОБА_1 вчасно та регулярно, заборгованість відсутня. З січня 2020 року ОСОБА_3 відмовилася від примусового стягнення аліментів в ДВС, забравши виконавчий лист.
При цьому, після припинення відносин, сторони в даній справі, не дійшли згоди щодо порядку спілкування батька та баби ОСОБА_2 з дитиною.
Розпорядженням голови Царичанської райдержадміністрації від 20.12.2019 року №Р-262/0/385-19 "Про встановлення днів зустрічей ОСОБА_1 із донькою ОСОБА_4 " з урахуванням інтерсів дитини та на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 19.12.2019 року визначено батьку ОСОБА_1 час та порядок спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. за місцем проживання матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та у її присутності (а.с.33). Визначений час та порядок спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_4 в подальшому був затверджений повторно висновком органу опіки та піклування - Царичанська райдержадміністрація від 27.04.2020 року №01-64/1012/0/384-20 про доцільність визначення участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні із донькою ОСОБА_4 (а.с.179, 180).
Визначений розпорядженням голови Царичанської райдержадміністрації та рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації порядок спілкування батька з дочкою сторонами не дотримувався.
Відповідно до положень принципу статті 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до положень ч.1 ст.ст.3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч 1 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.
У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з приписами ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 15 даного Закону дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.
При встановленні способу та порядку спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів та порядку участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення.
Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Царичанській райдержадміністрації від 19.12.2019 року визначено ОСОБА_1 част та порядок спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. за місцем проживання матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та у її присутності, який висновком про доцільність визначення участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні із донькою ОСОБА_4 від 27.04.2020 року №01-64-1012/0/384-20 було залишено в силі.

Відповідно до останнього висновку органу опіки та піклування - Царичанська райдержадміністрація від 17.06.2020 року №01-64-1477/0/384-20, визначено батьку ОСОБА_1 час та порядок спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кожний вівторок з 16.00 год. (після відвідування дитиною дитячого садка) до 20.00 год. та двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 за адресою постійного проживання дитини: АДРЕСА_1 . Бабі ОСОБА_2 (разом з батьком дитини) визначено час та порядок спілкування із малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двічі на місяць у неділю з 09.00 год. до 12.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 за адресою постійного проживання дитини: АДРЕСА_1 (а.с.209, 210).

Згідно з ч.2 ст.19 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим для виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч.2 ст.170 СК України (рішення про негайне відібрання дитини від батьків).

Згідно з ч.3 ст.19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Відповідно до довідки КНП "Царичанський центр первинної медико-санітарної допомоги Царичанської селищної ради Рудківська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває під наглядом у сімейного лікаря з діагнозом аденоїдні вегетації ІІ-ІІІст., аденоїдіт (а.с.34).

З урахуванням малолітнього віку та хвороби дитини, конфліктної міжособистісної поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про необхідність дотримання найвищих інтересів дитини, дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, захисту порушених прав батька на участь у вихованні дочки та спілкування з ним шляхом встановлення порядку спілкування батька з дитиною на розсуд суду із частковим врахуванням побажань сторін.

Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов`язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права є законодавчо закріплене. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування.

При визначенні способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд врахує вік та стан здоров`я дитини, прихильність дитини до батька, ставлення позивача до виконання батьківських обов`язків, бажання та можливість піклування про здоров`я дитини обох батьків і те, що такий порядок не порушуватиме ніяким чином права дитини.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна із основних засад і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимирів права. Ця правова позиція суду ґрунтується в тому числі на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Зважаючи на норми чинного законодавства, з урахуванням поведінки сторін, їх загострених відносин, при визначенні способу участі батька у вихованні дитини та в спілкування з нею, суд враховує вік дитини, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з малолітньою дочкою, відсутність доказів, що батько дитини несе загрозу та його спілкування суперечить її інтересам, бажання та можливості піклування про здоров`я та інтереси дитини, а також виходить із розумного балансу на участь обох батьків у вихованні їх дитини.

Не врахування права та обов`язку позивача приймати участь у вихованні дитини самостійно, обмежить як права позивача на спілкування з дитиною, так і права дитини на спілкування з батьком, призведе до порушення рівності прав та обов`язків батьків, а відтак на думку суду спілкування батька з дитиною є таким, що сприяє інтересам дитини.

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України суд, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, приймаючи до уваги, що дочка позивача ОСОБА_1 проживає разом з відповідачем ОСОБА_3 , приходить до висновку про часткове задоволення позову та встановлення днів та часу для спілкування дитини з батьком як в присутності матері дитини, так і шляхом надання можливості безперешкодного спілкування за місцем проживання батька з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення для дитини відповідного віку та прогулянок до місць відпочинку за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_3 , з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення для дитини відповідного віку та можливість спілкування по телефону чи електронному зв`язку.

Крім цього, відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

З урахуванням вимог вказаних правових норм, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , суд, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, вважає за необхідне встановити дні та час для спілкування дитини з бабою ОСОБА_2 шляхом надання можливості спілкування з малолітньою онукою ОСОБА_4 за місцем проживання матері та дитини та у присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення для дитини відповідного віку, задовольнивши таким чином позовні вимоги і в цій частині також частково.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, оскільки позивач не заявляє самостійних вимог про стягнення судового збору з відповідача, суд вважає за необхідне судові витрати по справі залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 150, 155, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування - Царичанська районна державна адміністрація, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення годин спілкуванн, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дочкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний порядок спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з його малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- кожний вівторок та п`ятницю тижня, після відвідування малолітньою дитиною дошкільного навчального закладу: з 16.00год. до 20.00 год. в присутності матері з урахуванням зайнятості та стану здоров`я дитини за місцем проживання матері ОСОБА_3 та дитини: АДРЕСА_1 ;

- кожну першу та третю суботу та неділю місяця: з 19.00 год. суботи до 19.00 год. неділі без присутності матері, за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- в інші будні дні тижня (понеділок, середа, четвер), після відвідування малолітньою дитиною дошкільного навчального закладу: з 16.00 год. до 20.00 год., безперешкодно спілкуватися з донькою по телефону та за допомогою електронного зв`язку;

- батько ОСОБА_1 згідно із встановленим графіком разом із дитиною та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, має право визначати місця відвідування культурно-масових заходів, дозвілля, відпочинку.

Визначити наступний порядок спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з її малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- кожного четверга тижня, після відвідування малолітньою дитиною дошкільного навчального закладу: з 16.00год. до 20.00 год. в присутності матері з урахуванням зайнятості та стану здоров`я дитини за місцем проживання матері ОСОБА_3 та дитини: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 13 липня 2020 року.

Головуюча О.М.ГУДИМ