_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/747/20
УХВАЛА

26.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Грабовій Т.П.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Ткача С.А. про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про визнання недійсним договору та скасування реєстрації іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 ,а в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про визнання недійсним договору та скасування реєстрації іпотеки.

Одночасно з позовом представник позивача - адвокат Ткач С.А. надав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, загальною площею 0, 363 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; заборонити Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, нотаріусам та реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0, 363 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, нотаріусам та реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язанні з іпотечним договором, укладеним 29.03.2007 року між Хедайатулла та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк», посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. 29.03.2007 року та зареєстрованим за №1205. При цьому представник позивача посилається на те, що на даний час ПАТ «Дельта-Банк» знаходиться на стадії ліквідації, а тому активно здійснює продаж майна та майнових прав, в тому числі здійснює продаж прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Враховуючи викладене існує загроза, що під час розгляду справи відбудеться продаж права вимоги до відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором та забезпечувальними договорами. Враховуючи вищенаведене невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити виконання рішення суду, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною заявою.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача в частині накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, загальною площею 0, 363 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

В іншій частині у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки накладення арешту і є тимчасовим заходом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Ткача С.А. - задовольнити частково.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, загальною площею 0, 363 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ).

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР, для виконання, сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження ухвали суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Огренич І. В.