справа № 274/1585/20
провадження № 2/0274/1142/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.06.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Бердичева Житомирської області в особі Бердичівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

В с т а н о в и в :

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві Житомирської області помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у неї документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказаний будинок.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Від представника Бердичівської міської ради Житомирської області надійшло письмове клопотання, згідно якого вони просять розглядати справу без їх присутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бердичеві Житомирської області у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 11).

Згідно довідки, виданої Бердичівським МБТІ від 11.01.2019 року № 833, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 20).

Згідно Технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , будинок побудовано в 1973 році (а.с. 15-18).

Постановою приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Ковальчук О.Д. від 21.06.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю у неї документів, що посвідчують право власності спадкодавця на даний будинок (а.с. 14).

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, спадкоємець може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. При цьому в зазначеному листі ВССУ вказано, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини».

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/19 "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку".

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на спадкування житлового будинку після померлого батька - ОСОБА_2 , а тому в силу ст.ст. 1216, 1233 ЦК України вона отримує право власності на нього в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 76-81,206,247,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст. ст. 316,328, 1216,1233 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Бердичева Житомирської області в особі Бердичівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: Т.М. Вдовиченко