Справа №263/4405/19
Провадження №2/263/185/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участю секретаря судового засідання Чапни А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив здійснити виділ у натурі 49/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з будинку А-1, загальною площею 74,8 кв.м, житловою 43,2 кв.м, гаражу Ж-1, який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , припинивши таке право спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.06.2018 року за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті мужа ОСОБА_5 , визнано право власності на нерухоме майно - 49/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . Зазначені 49/100 часток домоволодіння є відокремленими та має окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), окрему земельну ділянку зі своїм кадастровим номером, тобто складає окремий об`єкт нерухомого майна. Однак, оскільки на даний час домоволодіння залишається у спільній частковій власності сторін, здійснити реєстрацію права власності позивача на частку домоволодіння не надається можливим, оскільки відповідач ОСОБА_2 самочинно збудувала на земельній ділянці нерухоме майно (будинок), та не ввела його в експлуатацію. На підставі зазначених обставин, державний реєстратор відмовив в реєстрації права власності на частку домоволодіння. Таким чином, зазначена ситуація порушує право ОСОБА_1 на вільне володіння та розпорядження її майном, у зв`язку із чим вимушена

Ухвалою судді від 01.04.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

06.05.2019 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.04.2020 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Від позивача та її представника адвоката Балашова Ю.В., у судове засідання надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 червня 2018 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 49/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з будинку А-1, загальною площею 74,8 кв.м, житловою 43,2 кв.м, гаражу Ж-1, та земельну ділянку АДРЕСА_1 , площею 0,0748 га, кадастровий номер :04:022:0093, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 118376882 від 26.03.2018 року та копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на зазначений будинок зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , із розподілом часток 51/100 та 49/100 відповідно.

Крім цього, згідно листа Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 19 березня 2018 року, та копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою ОСОБА_3 самочинно побудувала житловий будинок з цокольним поверхом, прибудову, ганок та балкони, загальною площею 236,7 кв.м,, житловою площею 94,5 кв.м.

Відповідно дост.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

За змістом ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як вбачається з технічного паспорту на будинок АДРЕСА_2 який розташований АДРЕСА_3 адресою АДРЕСА_4 АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 16 березня 2018 року, зазначене домоволодіння складається з наступного: кухня загальною площею 12,6 кв.м, коридор загальною площею 8,1 кв.м, кімната житловою площею 25,4 кв.м,, кімната житловою площею 17,8 кв.м, санвузол загальною площею 5,9 кв.м, тамбур загальною площею 5,0 кв.м. Загальна площа квартири складає 74,8 кв.м, житлова площа складає 43,2 кв.м.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9-с від 25 вересня 2019 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_6 , виділ в окреме самостійне домобудівництво 49/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з будинку А-1, загальною площею 74,8 кв.м, житловою 43,2 кв.м, гаражу Ж-1, та яке має окремий вхід, окреме опалення, окреме електро-, водо та газопостачання та представляє собою окремий житловий будинок, що є самостійним об`єктом нерухомості, можливо.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовні вимоги визнали, та таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та виділити в натурі частки з майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 183, 356, 358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.368, 379, 380 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 82, 89, 206, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити в натурі 49/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з будинку А-1, загальною площею 74,8 кв.м, житловою 43,2 кв.м, гаражу Ж-1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , припинивши таке право спільної часткової власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , юридична адреса: АДРЕСА_6 Будівельників АДРЕСА_7 місто Маріуполь Донецької області, 87525, діє на підставі договору про надання правової допомоги від 11 жовтня 2018 року та ордера серії ДН № 011353 від 25 березня 2019 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідач: Маріупольська міська рада, , юридична адреса: пр. Миру, 70, місто Маріуполь Донецької області, 87500.

Представник відповідача: Каргін Євген Сергійович, юридична адреса: пр. Миру, 70, місто Маріуполь Донецької області, 87500, діє на підставі довіреності № 31.5-9144-01 від 15 лютого 2019 року.

Представник відповідача: ОСОБА_7 , юридична адреса: пр. Миру, 70, місто Маріуполь Донецької області, 87500, діє на підставі довіреності № 31.5-51-01 від 02 січня 2020 року.

Суддя С.В.Кулик