ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/715/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7429/18 Категорія: Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Попова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2020 року, ухваленого в складі судді Скляренко В.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, повний текст рішення складений 10 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

В обґрунтування позову вказував, що 23 травня 2012 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю-продаж автомобіля марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору і в рахунок виконання умов цього договору позивач сплатив ОСОБА_2 8300 доларів США, що в еквіваленті станом на 23 травня 2012 року становило 66400 гривень. Відповідач в свою чергу надала розписку про отримання даних коштів та передала йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля та всю документацію на нього.

Оскільки того ж дня оформити договір купівлі-продажу автомобіля не вдалося в зв`язку із зайнятістю відповідача, остання надала своїм знайомим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довіреність на розпорядження даним автомобілем. Вказані особи мали здійснити в установленому законом порядку підписання у нотаріуса договору купівлі-продажу, зняття з реєстрації автомобіля та оформлення права власності на позивача. Однак, через ряд причин оформити право власності не вдалося.

З червня по вересень 2012 року позивач перебував у довготривалому відрядженні в м. Києві, а після повернення постійно телефонував відповідачу з метою оформлення договору купівлі-продажу, але вона ухилялася від належного оформлення такого договору. В 2014 році відповідач виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації.

Нагальної необхідності переоформити автомобіль у позивача не було так як ОСОБА_3 надав йому довіреність на розпорядження даним автомобілем, однак при цьому відмовився від оформлення договору купівлі-продажу в зв`язку з тим, що відповідач не надала йому для цього необхідних коштів.

На даний час позивач має намір продати вказаний автомобіль, однак позбавлений такої можливості в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу не оформлено в установленому законом порядку.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладений 23 травня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дійсним.

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту».

В судовому засіданні 17 жовтня 2019 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку було порушено законодавчо визначений порядок укладення договору купівлі-продажу автомобіля. Крім того, довіреність, видана відповідачкою іншим особам на розпорядження вищевказаним автомобілем з правом його продажу та отримання за нього коштів, додатково свідчить про те, що домовленість між сторонами про продаж автомобіля не була досягнута.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильність застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що судом не було взято до уваги визнання позову відповідачем. Крім того, вказує, що відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Також зазначає, що в рішення суду вказано на те, що на спірний автомобіль накладено арешти ухвалою суду та постановами відділу ДВС в рамках виконавчого провадження, боржником за яким є відповідач, проте судом не враховано, що ухвалою суду арешт накладено у 2014 році, тоді як згідно розписки відповідача автомобіль було продано у травні 2012 року, задовго до арешту.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не подано.

У заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» посилаючись на те, що позивач не знав і не міг знати про борги відповідача перед третьою особою, просило задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачу у справі ОСОБА_2 належить транспортний засіб марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та вбачається з відповіді територіального сервісного центру №7141 ТСЦ МВС в Черкаській області від 04 вересня 2019 року вих. №31/23/41-2080 на запит суду (а.с. 7, 102).

Приписами ст. ст. 638, 639 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Чинним законодавством не встановлено, що договори купівлі-продажу автомобіля підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Звертаючись до суду позивач зазначав, що договір купівлі-продажу автомобіля був укладений між позивачем та відповідачем 23 травня 2012 року.

В Україні існує спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується нормативно-правовими актами в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, а саме Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Зокрема ст.34 вказаного Закону передбачає обов`язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання.

А п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 обов`язковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Однак позивачем не доведено, що зазначений порядок було дотримано, а відтак не доведено і укладення у порядку визначеному законом відповідного договору.

Сутність та правова природа загально-цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Враховуючи положення ст.237, 244 ЦК України довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором купівлі-продажу.

Що стосується доводів апеляційної скарги про визнання відповідачем позовних вимог, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про те, що таке визнання позову не може бути прийняте до уваги, оскільки в даному випадку було порушено законодавчо визначений порядок укладення договору купівлі-продажу автомобіля.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на спірний автомобіль накладено арешти ухвалою суду та постановами відділу ДВС в рамках виконавчого провадження, боржником за яким є відповідач, у 2014 році, тоді як згідно розписки відповідача автомобіль було продано у травні 2012 року, задовго до арешту, також не заслуговують на увагу, адже договір купівлі-продажу автомобіля з вищенаведених підстав не може бути визнаний дійсним.

Таким чином, у справі, яка переглядається, установивши, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі та є зареєстрованим за ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Вказаний строк продовжується на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст постанови виготовлений 25 червня 2020 року.

Судді