Головуючий суду 1 інстанції - Осіпенко Л.М.
Доповідач -Орлов І.В.
Справа № 426/1954/20
Провадження № 22-ц/810/447/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Орлова І.В., суддів - Авалян Н.М., Стахової Н.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного

стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Харків)

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26 березня 2020 року (цивільна справа № 426/1954/20, суддя - Осіпенко Л.М.) про повернення заяви заявникові,

в с т а н о в и в :

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 в порядку статті 317 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України звернувся до Сватівського районного суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме, факту смерті на тимчасово окупованій території України свого діда - ОСОБА_2 , 1939 року народження.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу від 26 березня 2020 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Заявник посилався на те, що на стадії відкриття провадження суд не вправі вимагати від заявника надання суду письмових доказів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, але його відсутність відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові). Апеляційна скарги на ухвалу суду, зазначену в пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина 2 статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання і без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (частина 3 статті 294 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до частини 1 статті 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді. Статтями 175, 177 ЦПК України встановлені вимоги, які пред`являються до форми і змісту позовної заяви та доданих до позову документів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина 3 статті 185 ЦПК України).

Повернення позовної заяви суд першої інстанції обґрунтував тим, що заявник не виправив недоліки, на які вказувалося в ухвалі від 19 лютого 2020 року про залишення заяви без руху, а саме - на підтвердження обставин справи (смерті діда) не надав лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 або довідку про причину смерті останнього.

З процесуальним рішенням місцевого суду про повернення заяви заявникові суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Так, під час вирішенні питання про прийняття заяви, головними та першочерговими є вимоги закону, які визначають, чи має заявник право на позов, і лише після позитивної відповіді на це питання перевіряється, чи додержується заявник порядку здійснення цього права. Повернення заяви є можливим лише у тому випадку, якщо позивач порушив певні умови, що визначають порядок здійснення права на подання позовної заяви, і не виправляє цього порушення. Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з передбачених законом підстав.

Заява ОСОБА_1 підлягає розгляду в окремому провадженні, де з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частина 2 статті 294 ЦПК України). Через неподання доказів при пред`явленні заяви про встановлення юридичного факту залишати її без руху та повертати заявнику не можна, оскільки суд вправі витребувати докази за власною ініціативою та долучити їх до справи на наступних стадіях процесу.

Отже, процесуальне рішення про повернення заяви суд першої інстанції прийняв без урахування того, що первісна заява від 17 лютого 2020 року була подана ОСОБА_1 з дотриманням належної форми, із зазначенням способу захисту цивільних прав та інтересів, доказів, викладом обставин, переліком документів, тобто з додержанням вимог, передбачених у статтях 318, 175,177 ЦПК України.

Відсутність підстав для залишення без руху заяви з мотивів, зазначених в ухвалі від 19 лютого 2020 року, призвела в подальшому до порушення судом встановленого статтею 187 ЦПК України порядку відкриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу від 26 березня 2020 року, яку постановлено з порушенням норм процесуального права та направляє зазначену справу для продовження розгляду до суду першої інстанції до повноважень якого законом віднесено вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 374, пунктом 4 частини 1 статті 379, частиною 1 статті 390, статтею 391 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26 березня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення повного тексту постанови 10 липня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. Орлов

Судді: Н.М. Авалян

Н.В. Стахова