Справа №366/231/19
Провадження №2/366/29/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2020 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

адвоката - Шевченко З.В.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , третьої особи: Органу опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим,що з 26 квітня 2013 року по 05.06.2015 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Під час шлюбу та спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_19 .

До 1 листопада 2013 року вони проживали з відповідаче5м разом за адресою: АДРЕСА_1 , а з 1.11.13 відповідач проживає окремо: в АДРЕСА_3 .

З цього часу відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків: не утримує дитину, не піклується про сина,не займається його вихованням.

Відповідач жодного разу не з`явився в дитячому закладі,який відвідує дитина, не відвідував батьківські збори,не цікавився навчанням,успіхами дитини,не спілкувався з сином.

Відповідач поставив її з дитиною у складі життєві умови. Він схильний до вживання алкоголю, до вчинення протиправних дій,в тім числі у присутності дитини. Вона навіть не може уявити,що відповідач має право спілкуватися з дитиною, оскільки це небезпечно для життя і здоров`я дитини.

Він неодноразово у присутності дитини вчиняв конфліктні ситуації,під час яких ображав її та її батьків,кидався до них у бійку,висловлював погрози фізичної розправи. Відповідач неврівноважений, агресивний та небезпечний для оточуючих людей. Так, 19.11.2013 року відповідач відламав ручку дверей та підпалив вхідні двері, коли вона булла з дитиною у квартиры. В 2014 році відповідач надсилав їй записки із погрозами,на що вона булла вимушена звертатися до правоохоронних органів.

Відповідач має діагноз:шизоафактевний психоз,змішаний тип, прогредієнтний перебіл з наростаючим психоподібним дефектом та перебуває на обліку у лікаря-психіатра Іванківської ЦРЛ.

Відповідач неодноразово лікувався в КОПНЛ №2,притягувався до кримінальної відповідальності за різні правопорушення, котрі коїв у хворобливому стані. Знаходився на примусовому лікуванны протягом 2010-2012 року та з 2015 по 17.05.2018 року.

Відповідач не здатний контролювати свою поведінку. До відповідача неодноразово застосовувалися попередження, але змінити його поведінку у кращу строну неможливо.

В судовому засіданні позивачка та представник позов підтримали.

Дала пояснення.

Відповідач та його представнтик позов не визнали.

Відповідач пояснив,що з ОСОБА_1 познайомився у 2012 році ,в КОПСН,де вони разом лікувалися. В 2013 році почали разом жити у її батьків,а в листопаді 2013 року у них народився син. Коли він із сином гуляв,то батьку позивачки щось не сподобалося, він відібрав у нього коляску з дитиною, і тоді вони посварилися. Сім`я позивачки виставила його на вулицю,навіть одяг не дали,і він поїхав в с.Розважів Іванківського району Київської області, до свого батька. Всі ці роки він хотів бачити свого сина. Декілька разів він приїздив у м.Буча, щоб зустрітися з сином, але всі рази позивачка не дозволяла. Він також ходив у дитячий садочок,який відвідує йог осин,але віихователі не дозволили йому зустрітися з сином, пояснивши,що у нього немає докуменнтів, з чим він не згодний,так як він показав їм пенсійне посвідчення. Де вказано його прізвище: ОСОБА_2 , а його син- ОСОБА_19 ,то ж зрозуміло, що він його батько. Він періодично відсилає на утримання сина кошти,і це він може підтвердити квитанціями.

Представник третьої особи-Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився. Подали заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.Позов підтримують.

Свідок ОСОБА_4 пояснила,що позивачка їй рідна сестра. Вона проживає у м.Києві, але до батьків в м.Буча їздить часто. Коли ОСОБА_1 зустрічалася з відповідачем,то все було добре,була любов. Хотілося,щоб сестрі було краще. Сестра і відповідач одружилися,було весілля. Після весілля в сім`ї почалися негаразди. До народження дитини ОСОБА_2 Пив пиво,а після народження дитини,став агресивним. ОСОБА_2 нервував їх батька,треба було чи розбігатися,чи щось робити,- і сестра розійшлася. В сім`ї були конфлікти,але вона у них не вмішувалася. Свідком сварок і образ вона була в 2013 році. Відповідач не піклується по дитину,не купляє продукти, не платить за дитячий садок, гуртки, які відвідує дитина. Дитина не знає батька в обличчя.

Свідок ОСОБА_8 пояснила,що з позивачкрю проживає в одному під`їзді. Живе в цьому будинку з 2014 року. За п`ять років вона бачила ОСОБА_2 один раз. ОСОБА_2 Був у нетверезому стані, кричав, виражався ненормативною лексикою. Обписав маркером весь під`їзд матами, як він любить сина. Підійшов до позивачки,а дитина почала плакати, так як той для нього »чужий дядя».

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила,що вона кума позивачки,часто буває у неї дома. В листопаді 2013 року їй подзвонила ОСОБА_1 попросила підняться до неї,так як у квартирі дим. Вона піднялася. Там був ОСОБА_2 у нетверезому стані. Вона зробила ОСОБА_2 зауваження,а він кинувся на неї з кулаками, а коли повернулася до своєї квартири, то у її вікно влетів камінь.

Останнім часом ОСОБА_2 приходив до їхнього будинку у нетверезому стані, погрожував. У нетверезому стані він дуже агресивний. Коли ОСОБА_2 у дворі побачив сина, став дьоргать дитину за рукав, і той злякався. За цей рік бачила ОСОБА_2 В. 3-4 рази, який все виясняв стосунки з ОСОБА_1 . Про дитину розмови не було. Дитина питала:»Що за дядя?» ОСОБА_1 у поштовому ящику знаходила якість помальовані машинки. Біля поштового ящика бачила написи з привітанням до дня народження та признання в любові до ОСОБА_1 . Хто писав, - не бачила.

Вислухавши позивачку,представника,відповідача та його представника,допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 111 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст.112 ЗУ`Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства»,виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину,піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створити належні умови для розвитку її природних здібностей,поважати гідність дитини,готувати її до самостійного життя і праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України,батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей,любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Забороняється фізичне покарання дитини батьками,а також застосування інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Право особи,в тім числі і дитини, на сім`ю закріплено у статті 4 СК України,а саме:кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку,встановленому законом.( ч.3 ст. 4 СК).

Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя( ч.4. ст. 4 СК України).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 слідує,що ОСОБА_19 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Буча. Його батьком є- ОСОБА_2 ; мати- ОСОБА_1 .

З копії рішення Ірпінського міського суду (заочне) від 05 червня 2015 року слідує,що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,зареєстрований 26 квітня 2013 року ВДРАЦС Бучанського міського управління,актовий запис №28,-розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище » ОСОБА_1 ». Дитину, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір`ю.

З копії довідки відділу реєстрації БМР від 14.01.2019 року слідує,що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .Її склад сім`ї: заявник- ОСОБА_1 , 1975 р.н., син- ОСОБА_19 , 2013 р.н.,батько- ОСОБА_16 , 1940 р.н.,сестра- ОСОБА_4 , 1971 р.н.,племінник- ОСОБА_17 ,,2005 р.н.

З копії довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №2 «горобинка» Бучанської міської ради Київської області від 11.01.2019 року слідує,що ОСОБА_19 ,2013 р.н. відвідує ДНЗ №2»Горобинка» з 01.09.2016 року по даний час. Батько дитини в навчальний заклад не з`являвся,не відвідував батьківські збори,дитину в садок не приводив і не забирав,не цікавився її успіхами та результатами навчання,з дитиною не спілкувався.

З Акту обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї ОСОБА_2 ,1983 р.н. слідує,що він проживає в АДРЕСА_3 , в будинку ,що належить його батьку, ОСОБА_6 .

В будинку проживає ОСОБА_18 , 1949 р.н.-пенсіонерка, ОСОБА_2 ,1983 р.н.,інвалід 2 групи

З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 слідує,що вона проживає у АДРЕСА_1 .

З висновку про відсутність кримінального правопорушення від 04.12.2014 року слідує,що дільничний інспектор Бучанського МВМ Ірпінського МВ(з обслуговування м.Ірпінь та м.Буча) ГУМВС України в Київській області перевірив матеріали письмової заяви ОСОБА_1 ,1975 р.н. слідує,що 26.1 1.20 14 року до ЧЧ Іртиського MB (з обслуговування міст Ірпінь та ГУМВС України в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прож. АДРЕСА_1 щодо її чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 прож. АДРЕСА_3 , який за місцем проживання залишив записку з погрозами у її бік.

У ході проведеної перевірки ОСОБА_1 пояснила, що на протязі року спільно з ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживала.

ОСОБА_2 на даний час є хворим, має 2-гу групу інвалідності (психічні розлади), лікувався у КОПИЛ №2.

ОСОБА_1 вказала, що нещодавно ОСОБА_2 зателефонував та попросив віддати деякі речі. Після чого ОСОБА_1 віддала речі, на які вказав ОСОБА_2 та останній хотів зайти до квартири, але остання його не пустила. Після чого ОСОБА_2 залишив записку з погрозами у її бік.

Спитати з даного приводу у ОСОБА_2 не вдалося, оскільки останній за даним ним мобільним номером ( НОМЕР_2 ) не відповідає та взагалі вимикає його. Останній проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Під час відвідування за вище вказаною адресою громадянського порядку та спокою порушено не було. Встановити свідків та очевидців даної події не представилося можливим. Вважає,що ОСОБА_1 слід звернутися до органів опіки та піклування з метою визначення днів та годин побачень ОСОБА_2 ,а також звернутися з цивільним позовом у приватному порядку до суду.

Аналогічний висновок мається за 27.11. 2013 р.про розгляд заяви ОСОБА_1 про те,що ОСОБА_2 за місцем проживання: АДРЕСА_1 вчинив конфлікт під час якого виражався нецензурною лайкою.

Отже, судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає з матір`ю,і яка не дозволяє під різними поводами батьку спілкуватися з дитиною.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З копії Судового наказу від 21 лютого 2019 року слідує,що за заявою ОСОБА_1 з ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на утримання сина, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходів).

Отже,до 2019 року дитина, ОСОБА_19 ,2013 р.н. проживав з матір`ю та знаходився на її утриманні.

Позивачка стверджує,що відповідач сина не утримував, не виховував,не цікавився життям,здоров`ям,успіхами дитини, з чим не погодився відповідач та надав квитанції про перерахунок коштів на утримання сина.

Так, з квитанції Укрпошта від 02.03.2018 року слідує,що ОСОБА_2 ,знаходячись на лікуванні в смт.Глеваха, на ім.»я ОСОБА_1 надіслав грошовий переказ на суму 1083 грн.,20.09.2016 року-з смт. Глеваха,надіслав 999,60 грн., 04.10.2018 року-переказ на 1020грн.,по квитанції №7/20-переказ на суму 1000 грн.(дати на відбитку печатки не видно).

Отже, ОСОБА_2 ,ще до звернення позивачки з позовом,протягом тривалого часу,навіть перебуваючи на лікуванні з приводу психічних розладів,надсилав кошти на утримання сина, ОСОБА_19 ,2013 р.н.,з яким майже не знайомий,так як встановлено в судовому засіданні, дитині - ОСОБА_19 ,2013 р.н.- 6 років,однак, хлопчик не знає,що ОСОБА_2 його батько,оскільки мама йому про це не повідомила,не підготувала його до спілкування з батьком.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України (далі- СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже,батьки мають не лише утримувати дитину,але і її виховувати.

Позивачка вказує,що відповідач має психічне захворювання-шизофренію,неодноразово лікувався.

Як встановлено в судовому засіданні,позивачка також має психічні розлади,є інвалідом 2 групи. Дитина за рішенням суду проживає з мамою,однак,дитина має право на спілкування з батьком,і мати не повинна цьому перешкоджати, а орган опіки та піклування сприяти вирішенню спору між батьками,які люблять свою дитину,але вирішити конфлікт не можуть.

Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати,батько можуть бути позбавлені батьківських прав,якщо вона, він,зокрема:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

З Висновку Органу опіки та піклування Бучанської міської ради,яка втретє розглянула заяву громадянки ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав свого колишнього чоловіка, ОСОБА_2 , 1983 р. н., відносно його малолітнього сина, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що з її слів він тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, матеріально не допомагає,вставнолено, що на даний час дитина перебуває на повному утриманні матері, гр. ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним службою у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради від 14.02.2018 року та актом депутата Бучанської міської ради М.П.Наконечного, від 11.12.2018 року.

Заяви, щодо стягнення аліментів з гр. ОСОБА_2 на утримання малолітнього, ОСОБА_19 , 2013 р. н. гр. ОСОБА_1 до суду не подавала. Зі слів заявниці її колишній чоловік є психічно- неврівноваженим, агресивним та небезпечним для оточуючих.

На комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулася 13.12.2018 року, розглянувши подані заявницею документи, враховуючи нововиявлені обставини, а саме: повідомлення Ірпінського МВ ГУ НП України в Київській області про вчинення адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_2 та направлення Іванківської центральної районної лікарні в КОПИЛ № 2 згідно якого громадянин ОСОБА_2 знаходиться на АДН та направляється на проходження перекомісії, яка відбудеться 05.01.2019 року. Заявниця також вказала, що громадянин ОСОБА_2 проходив примусове психіатричне лікування за рішенням суду у Комунальному закладі Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», що розташоване за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 8, за вчинення кримінального правопорушення.

Службою у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради були направлені відповідні листи: до КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» та до КЗ Іванківської районної ради «Іванківська центральна районна лікарня» щодо з`ясування обставин, викладених у заяві гр. ОСОБА_1 , в результаті яких були отримані відповіді про можливість отримання запитуваної інформації тільки в судовому порядку.

Зі слів ОСОБА_1 , її колишній чоловік має психічні розлади. Дані факти підтверджуються рядом документів, докладених заявницею до заяви, а саме: Виписка із Акта огляду МСЕК від 22.01.2014 року, діагноз: Шизоафективний психоз; Довідка Іванківської центральної районної лікарні від 02.12.2014 року, про те, що гр. ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: F25.2; лист Іванківської ЦРЛ від 05.12.2014 року, № 827, про підтвердження діагнозу на громадянина ОСОБА_2 .

Виходячи з вищевказаного, діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування Бучанської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , відносно малолітнього сина, ОСОБА_19 , 2013 року народження, та рекомендує заявниці, ОСОБА_1 звернутися із заявою до суду, щодо вирішення питання позбавлення батьківських прав свого колишнього чоловіка із залученням органу опіки та піклування як третьої особи.

Відповідно до ст. 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї.

Держава створює людині умови для материнства та батьківства,забезпечує охорону прав матері та батька,материнство і морально заохочує материнство та батьківство.

Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини( ч.3 ст.5 СК).

Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя,крім випадків, встановлених Конституцією.

Відповідно до ст.114 ЗУ`Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі,за винятком випадків,коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду,що набрало законної сили».

Проте, як вказано в рішенні Європейського суду з прав людини(п.47-52 Рішення у справі Савіни проти України), втручання в сімейне життя має бути необхідним у демократичному суспільстві,обґрунтованим, що »право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів,спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права,гарантовані статтею 8».

Вирішуючи про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_19 , суд має визначити,що втручання в сімейне життя ОСОБА_2 є необхідним?

Судом встановлено,що батько малолітнього ОСОБА_19 хворіє на психічні розлади, тривалий час намагається спілкуватися із сином,але із-за своєї хвороби,а інколи із-за неналежної поведінки(нетверезого стану), що відповідач підтвердив, не вміє вирішити свої сімейні справи, що підтверджено в судовому засіданні конкретними фактами:так відповідач вважає,що співпадіння його прізвища в пенсійному посвідченні та прізвища дитини підтверджує його батьківство,не знає,де взяти свідоцтво про народження дитини,не завжди адекватно сприймає і інші обставини,але проявляє до свого сина інтерес.

Відповідач протягом всього часу,тобто,з дня народження сина,не лише намагається спілкуватися з дитиною, але добровільно надсилає позивачці грошові перекази,суми яких,можливо і недостатні,однак, вважати,що відповідач ухилявся від утримання дитини,-не можна.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України, (Участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів) 4. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Ст. 164 СК України передбачає позбавлення батьківських прав лише в умисному невиконанні батьками своїх батьківських обов`язків. Недостатнє виконання батьківських обов`язків,яке зв`язане з хворобою, чи іншими поважними причинами,не тягне наслідків позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те,щоб була вислухана батьками,іншими членами сім`ї,посадовими особами з питань,що стосуються її особисто ,а також питань сім`ї.(ч.1 ст.171 СК)

Відповідно до ч.2 ст.171 СК,дитина,яка може висловити свою думку,має бути вислухана при вирішенні між батьками,іншими особами спору щодо її виховання,місця проживання,у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав,поновлення батьківських прав,а також спору щодо управління її майном.

Суд дійшов висновку щодо недоцільності допиту малолітнього ОСОБА_19 ,оскільки він фактично не знає відповідача, і дитина не зможе висловити свою думку щодо конфлікту.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено,що між позивачем та відповідачем мається багаторічний конфлікт, який вони самостійно не спроможні вирішити,оскільки весь час повертаються до старих образ,що сталися в 2013 році.

Відповідно до абз.2 п.18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав»,зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Батьки,обоє, у якійсь мірі недобросовісно виконують свої батьківські обов`язки щодо малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_19 ,2013 року народження,так як повертаючись до особистих образ, вони забувають про інтереси дитини,хоча мають звернутися в орган опіки та піклування,визначивши порядок спілкування батька з малолітньою дитиною,так як дитина не повинна страждати із-за конфліктів батьків,має право на спілкування з обома батьками,тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 5,19, 150,164,171 Сімейного кодексу України, ст. 12,111,114 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,-відмовити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 попередити про необхідність йому змінити ставлення до виховання дитини, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області здійснювати контроль щодо виконання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських обов`язків у відношенні дитини, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом 30 днів з часу виготовлення мотивованого рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2020 року.

Суддя: Н.А. Тетервак