Ухвала

13 липня 2020 року

м. Київ

справа № 754/6909/15

провадження № 61-9878ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетової Олександри Сергіївни, заінтересовані особи: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила: визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Деснянський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві) Стрепетової О. С.; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О. С. від 25 вересня 2019 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 58839168.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначила, що 09 квітня 2019 року головним державним виконавцем Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Вахрушевою Р. М. було відкрито виконавче провадження ВП № 58839168 про примусове виконання виконавчого листа

№ 754/6909/15-ц від 07 березня 2019 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва, про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити

ОСОБА_3 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з їхніми спільними неповнолітніми дітьми: сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначено наступний спосіб участі ОСОБА_3

у вихованні та спілкуванні синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

а саме дозволено спільний відпочинок ОСОБА_3 із синами протягом 1/2 частини літніх канікул кожного року без присутності матері ОСОБА_1 за наявності її згоди на виїзд дітей за межі країни проживання дітей, з поверненням дітей після відпочинку до місця проживання (перебування) матері ОСОБА_1 .

Після закінчення 21 серпня 2019 року вказаного виконавчого провадження, постановою державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О. С. від 25 вересня 2019 року виконавче провадження № 588339168 було відновлено на підставі заяви, поданої представником стягувача ОСОБА_6 , з посиланням на статтю 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня

2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця

задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О. С. щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 25 вересня

2019 року за виконавчим листом № 754/6909/15, виданим 07 березня

2019 року Деснянським районним судом міста Києва (виконавче провадження № 58839168).

Скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження

від 25 вересня 2019 року за виконавчим листом № 754/6909/15, виданим

07 березня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва (виконавче провадження № 58839168).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня

2020 року скасовано.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ

у м. Києві Стрепетової О. С., заінтересовані особи: Деснянський районний ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_3 , відмовлено.

06 липня 2020 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року і залишити в силі ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року.

Підставою для скасування оскарженого судового рішення заявник вказує

порушення судом апеляційної інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження», ЦПК України. Також заявник зазначає, що висновки апеляційного суду не відповідають зібраним доказам і обставинам справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд

та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені

статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження

і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб,

що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України,

цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до частини шостої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» якщо боржник після закінчення виконавчого провадженняперешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Заява стягувача про відновлення виконавчого провадження, в якій містяться відомості про перешкоджання боржником спілкуванню з дитиною після закінчення виконавчого провадження, є достатньою підставою для прийняття державним виконавцем рішення про відновлення виконавчого провадження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві

Стрепетової О. С. від 21 серпня 2019 року виконавче провадження № 58839168 закінчено у зв`язку з повним виконанням на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». 25 вересня 2019 року постановою державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О. С. виконавче провадження № 58839168 було відновлено на підставі заяви про відновлення виконавчого провадження, поданої представником стягувача ОСОБА_6 .

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 до начальника Деснянського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 30 травня 2019 року з проханням розшукати боржника та відповідь АТ «ДХЛ Інтернешнл України»

від 28 травня 2019 року про те, що не вдалося доставити відправлення ОСОБА_1 в Республіці Кіпр, оскільки вона за цією адресою не знаходиться та її контактний номер некоректний.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець Деснянського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетова О. С. при відновленні 25 вересня 2019 року виконавчого провадження (як завершальної стадії судового провадження

і примусового виконання судового рішення) діяла в межах закону.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження» й ЦПК України, правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних норм права не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетової Олександри Сергіївни, заінтересовані особи: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 , - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович