Справа №464/3126/20
пр № 2-о/464/61/20
У Х В А Л А

19 червня 2020 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якого та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 17.06.2020 р. звернулась в суд в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт його спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з ОСОБА_5 з 04.09.2017 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Окрім цього, просить встановити факт його перебування, а також перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на утриманні ОСОБА_5 з 04.09.2017 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що заявником не враховано роз`яснення п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, де зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно із ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; позовна заява, зокрема повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Всупереч наведеного, заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

-у заяві не вірно визначено коло осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. У даному випадку заявник просить встановити два факти, які безпосередньо впливають на права інших осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак дані особи не зазначені у заяві, як учасники справи заінтересовані особи;

-у заяві відсутнє підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

-заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також заявником не враховано положення ст. 318 ЦПК України, де визначено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

У даній заяві заявник просить встановити два юридичних факти, а саме встановити факт спільного проживання однією сім`єю та факт перебування на утриманні.

У ч.2 ст.315 ЦПК України вказані умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч.1 ст.315 ЦПК України. До таких умов віднесено: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт; встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявником у заяві не обґрунтовано, чому факт, який просить він встановити, є саме юридичними, оскільки не вказані, які саме зараз у нього виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права та яке це має значення. Разом з тим, заявник не надає суду відмову будь-якого відповідного органу саме з підстав того, що він не може реалізувати своїх прав, оскільки факт, який він просить встановити, не визнається. Ця відмова є обов`язковою для розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення мети заявника для того, щоб встановити заінтересованих осіб по справі.

Так, в Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме в п.3 вказано, якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявнику строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Як вбачається з тексту заяви, заявник просить встановити дані факти із метою подальшого звернення у органи пенсійного фонду щодо реалізації права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, відтак заявнику необхідно зазначити до якого органу/органів заявнику необхідно буде звернутись, встановивши юридичні факти, для реалізації своїх прав та відповідно визначитись з колом заінтересованих осіб по справі.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, заяву слід залишити без руху, про що повідомити заявника, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 185, ст. ст. 260, 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 , від імені якого та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Про залишення заяви без руху повідомити заявника та надати строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Теслюк Д.Ю.