Справа № 357/3830/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що АТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н від 18.01.2011 р., за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за договором та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 22.03.2020 р. становить 15324 грн. 24 коп., що позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду клопотання де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128, 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

/14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк»/.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 18.01.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до цієї Анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження.

Відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням картки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». В цій довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».

Банком на підставі Договору надання банківських послуг було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7000,00 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3, п.2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення).

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжногг ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.52 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Згідно п.2.1.12.7.2 Договору у разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Договору.

Відповідно до п.2.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. ( веквіваленті 500 грн.за кредитними картками, відкритим у валюті USD) +5% від суми позову.

Позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 22.03.2020 р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 15324 грн. 24 коп., яка складається з: 9236,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2398,90 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 2483,05 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 705,92 грн. - штраф (процентна складова).

Що стосується нарахування позивачем неустойки, то суд виходить з наступного.

Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Слід зазначити, що зазначеним договором передбачено сплату двох видів пені і двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як види цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі -500 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України.

Суд вважає, що одночасне застосування двох видів пені і двох видів штрафів за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Крім того, як вбачається з наданих позивачем Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п.2.1.12.6 за користування Кредитом Клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.13 Договору.

Отже, вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. (333,38 грн.) та штрафів (500,00 грн. + 705,92 грн.), суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми 2398,90 грн., як відсотки нараховані на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, то слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що банк проводив нарахування відсотків та неустойки згідно умов кредитного договору по 01.12.2019 року, а з 01.01.2020 р. по 22.03.2020 року провів нарахування відсотків згідно ст. 625 ЦК України, однак матеріали справи не містять жодного обґрунтування такого розрахунку, відсутній доказ спливу визначеного договором строку кредитування чи доказ, що до позичальника пред`являлася вимога згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, позивач не довів своє право нараховувати забезпечувати свої інтереси на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення відсотків, що нараховані у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України (2398,90грн.), пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. (333,38 грн.), штрафів (500грн. +705,92 грн.).

Надаючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 11386,04 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту + пеня за прострочене зобов`язання).

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2102, 00 грн.

Керуючись ст.ст.3,509,526,549,551,633,638,1049,1050,1054,1055 ЦК України, ст.ст. 10,19,82,141,158,258,259,263,264,268,280-282,354 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» - 11386 грн.04 коп. (одинадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень 04 копійки) - заборгованість за кредитним договором та 2102, 00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) - кошти по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України під час дії карантину, встановленого КМ України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений ст.284 ЦПК України, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 08.07.2020 року.

СуддяО. Я. Ярмола