Провадження № 2/234/1164/20
01 липня 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі :
головуючої судді - Демидової В.К.,
при секретарі - Воропаєвої Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Краматорську, в режимі відеоконференції
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Третя Краматорська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-
Обставини справи:
21 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа- Краматорська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, яку мотивує тим, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті його матері Третьою краматорською державною нотаріальною конторою було заведено справу № 9/2013 на підставі заяви, що надійшла від імені його рідного брата, спадкоємця ОСОБА_2 та 25 червня 2015 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.
На час відкриття спадщини він відбував покарання у Селидівській виправній колонії №82 у Донецькій області, а саме в період з 10 березня 2010 року по 10 березня 2013 року та був звільнений 07 березня 2013 року.
Надалі 23 квітня 2015 року йому знов було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вироком Краматорського міського суду Донецької баласті від 30 червня 2016 року йому було призначене покарання у виді 14 років позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, а також через юридичну необізнаність, він не зміг у визначений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Тому просить визнати пропуск строку для прийняття ним спадщини після спадкодавця ОСОБА_3 поважим та визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_3 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечував.
Представник третьої особи- Третьої краматорської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, від завідуючої Третьої краматорської ДНК Полянських В.В. надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності державного нотаріуса Третьої краматорської державної нотаріальної контори.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності державного нотаріуса Третьої краматорської державної нотаріальної контори.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надала та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Як вбачається з відповіді на звернення завідуючої Третьої краматорської ДНК Полянських В.В.№ 49/02-14 від 02 лютого 2017 року, на адресу ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день своєї смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , було заведено спадкову справу № 9/2013 на підставі заяви, що надійшла від імені сина спадкодавця ОСОБА_2 .
Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися та заяви про прийняття спадщини не подавали.
25.06.2015 року на ім`я ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом.
Згідно копії довідки ДУ «Селидівська виправна колонія (№82) від 26.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відбував покарання в ДУ «Селидівська виправна колонія (№82) за вироком Новоазовського районного суду Донецької області від 10.03.2010 року за ст.185ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок строку 10.03.2020 року. Кінець строку 10.03.2013 року. Звільнений 07.03.2013 року по відбуттю строку покарання.
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 14 років, з ізоляцією обвинуваченого та поміщенням його до кримінально - виконавчої установи закритого типу. Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 відрахований з 23.04.2015 р.

За загальними положеннями правил про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву по прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При розгляді цих справ судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц.

Так, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачем у заяві не зазначено жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зі змісту п. 2.1 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Доводи позивача щодо поважності пропуску строку через його юридичну необізнаність порядку спадкування, та те, що він знаходився в місцях позбавлення волі, суд не приймає до уваги, оскільки на переконання суду, позивач об`єктивно не був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори у строк встановлений законом.

Звертаючись із дійсним позовом, ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини більше ніж на 7 років, при цьому, йому було відомо про смерть спадкодавця та наявність іншого спадкоємця. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини.

Крім того, доказів звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та відмову нотаріуса у видачі такого свідоцтва, суду також не надано.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, що додані до позову, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Третя Краматорська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя (підпис) В.К.Демидова

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Судове рішення не набрало законної сили

Оригінал судового рішення знаходиться в матеріалах справи № 234/21655/19

Помічник судді І.В.Лутай

01.07.2020