П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року

м. Рівне

Справа № 557/560/19

Провадження № 22-ц/4815/773/20

Головуючий в Гощанському районному суді

Рівненської області: суддя Пацко Д.В.

Рішення суду першої інстанції (вступна і резолютивна частини)

проголошено 03.03.2020 у смт. Гоща Рівненської області

Повний текст рішення складено: 13.03.2020

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

представники учасників справи:

позивача адвокат ОСОБА_3 ;

відповідача адвокат Рудик Віталій Романович;

за участі: представника ОСОБА_1 адвоката Ільїна Вадима Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 03 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги, вказувалося про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 . Оскільки протягом тривалий час він перебував за кордоном, працював на території Російської Федерації, а також через відсутність грошових коштів не зміг своєчасно оформити спадщину після смерті спадкодавця, тому вважав, що передбачений законом строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 03 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено і визначено позивачу тримісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, покликався на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про відсутність мотивації при взятті до уваги доводів позивача та відхиленні заперечень відповідача. При цьому судом не враховано, що позивач був присутній на похованні спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що він сам заявляв у судовому засіданні. Тобто ОСОБА_1 знав про відкриття спадщини і мав можливість її прийняти у передбачений законом строк. Йому ж було відомо і про складення ОСОБА_4 заповіту на користь обох сторін.

Вважає, що при вирішенні спірних відносин суд не додержав положень ст.ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України щодо умов та порядку спадкування, а також правового висновку Верховного Суду України, що зроблений у постанові від 23 серпня 2017 року у справі 6-1320.

Наведені позивачем обставини, з якими погодився і суд, не можуть бути поважними причинами для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, адже не створювали об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для того, щоб прийняти її у передбачений законом строк. Сам по собі факт перебування на заробітках у Росії не є достатньою підставою для задоволення позову.

Щодо наданої позивачем довідки про його роботу на посаді штукатура-муляра на території Чеченської Республіки РФ, то вважав, що вона не відповідає вимогам оформлення через відсутність адреси компанії, яка її видала, та місця її видачі. В той самий час, товариство, де працював ОСОБА_1 , - ООО "Глобал М" з 2003 року займалася аж до моменту припинення своєї підприємницької діяльності в 2019 році неспеціалізованою оптовою торгівлею харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, що вбачається з інтернет-сайту https/ІНФОРМАЦІЯ_3 company/693058/. Тобто вважає, що позивач навмисно увів в оману суд задля ухвалення рішення на свою користь. Натомість суд даний факт до уваги не взяв і при вирішенні справи не зазначив про ці обставини, не обґрунтувавши причин відхилення доводів відповідача.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 чи його представником не подавався, хоча про таке право їх подати у термін до 10 червня 2020 року їм було роз`яснено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи і заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позову, оскільки ОСОБА_1 тривалий час знаходився на роботі за межами України, що підтверджено відповідною довідкою роботодавця та копією його закордонного паспорта. Дані обставини визнано поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як з`ясовано судом, і ці обставини учасниками справи не заперечуються, 10 серпня 2010 року ОСОБА_4 склала заповіт, за умовами якого належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла своїм внукам ОСОБА_1 і ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець померла.

03 серпня 2017 року приватним нотаріусом Гощанського районного нотаріального округу Рівненської області Ящук О.М. Мамчуру М.Я. відмовлено у задоволенні заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 з огляду на пропуск строку для відповідного звернення. В зв`язку з цим позивачу рекомендовано звернутися до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини.

В подальшому, 24 квітня 2018 року, приватним нотаріусом Гощанського районного нотаріального округу Рівненської області Строкаль В.Д. за заявою ОСОБА_2 заведено спадкову справу №100/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Вважаючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин через те, що він не мав матеріальної можливості її оформити і перебував на заробітках за кордоном до часу повернення в Україну та пред`явлення позову, у березні 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 з відповідними вимогами до ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.ст. 1220, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 листопада 2018 року у справі №136/200/17 зазначив, що, як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як визнав і не заперечував у засіданні суду попередньої інстанції сам позивач, він був присутній на похованні спадкодавця у жовтні 2012 року, тобто йому було достовірно відомо про складення заповіту, а також про час і місце відкриття спадщини.

Отже, його посилання на те, що протягом шести років шести місяців він не вживав заходів до прийняття спадщини після смерті спадкодавця, адже перебував за межами України, що він розуміє як поважні причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), є необґрунтованими. Так, довідка, видана 21.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал М", про те, що ОСОБА_1 протягом часу з 06 жовтня 2012 року по 21 червня 2014 року працював штукатуром-малярем на території Чеченської Республіки РФ, та відмітки паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , що виданий 01.04.2015, де вказано про перетин державного кордону України в 2016-2017 роках, в будь-якому випадку не свідчать про існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Поготів, на а.с. 8 міститься лист приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Рівненської області Ящук О.М. №540/01-16 про те, що ОСОБА_1 03 серпня 2017 року було відмовлено у заяві про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 через пропуск строку для її подання. Ця обставина свідчить про те, що понад один рік і сім місяців до пред`явлення позову позивачу вже було роз`яснено нотаріусом його право на визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тобто очевидно він не був обмежений у праві своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, а пропуск цього строку відбувся з причин, які колегією суддів не визнаються поважними.

Як убачається, суд попередньої інстанції при вирішенні спірних правовідносин уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Спонуканнями для прийняття постанови про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які не підлягали до застосування.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 368, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 03 березня 2020 року скасувати.

ОСОБА_1 відмовити у позові до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 07.07.2020

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.В.Бондаренко

С.С.Шимків