Провадження № 2/522/613/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участі третьої особи Одеської міської ради, про скасування свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участі третьої особи Одеської міської ради, в якому, після уточнення позовних вимог, просить:

-скасувати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення цокольного поверху № 502, видане 18 грудня 2008 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі рішення № 1316 від 25 листопада 2008 року, яким посвідчується, що об`єкт, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , який в цілому складається з приміщень загальною площею 163,0 кв.м., основною площею 44,9 кв.м. дійсно належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності;

-скасувати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення цокольного поверху 513 видане 13 серпня 2009 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі рішення № 717 від 24 червня 2009 року, яким посвідчується, що об`єкт, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , який в цілому складається з приміщень загальною площею 89,1 кв.м., основною площею 52,4 кв.м. дійсно належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності;

-визнати протиправними та скасувати пункт 87 додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 1316 від 25 листопада 2008 року в частині передачі об`єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з приміщень загальною площею 163,0 кв.м., основною площею 44,9 кв.м. у комунальну власність територіальної громади в особі Одеської міської ради;

-визнати протиправними та скасувати пункт 2.1. рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 717 від 24 червня 2009 року в частині передачі об`єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з приміщень загальною площею 89,1 кв.м., основною площею 52,4 кв.м. у комунальну власність.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , є сестрою ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 придбав на підставі договору купівлі-продажу допоміжне нежиле приміщення підвалу, що розташоване в АДРЕСА_1 , загальною площею 272,6 кв.м., а 10 вересня 2007 року зареєстрував в КП «ОМБТІ та РОН» своє право власності на вказане допоміжне нежиле приміщення підвалу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (копія свідоцтва про смерть додасться до позову).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , позивач як спадкоємець померлого, прийняла спадщину, яка складалась з допоміжного нежилого приміщення підвалу, що розташоване в АДРЕСА_1 , загальною площею 272.6 кв.м., а 07 лютого 2011 року зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН» своє право власності на вказане допоміжне нежиле приміщення підвалу.

Однак, позивач вказує на те, що 12 травня 2015 року їй стало відомо, що виконавчий комітет Одеської міської ради в період 2008-2009 рр. передав у власність Одеської міської ради допоміжне нежиле приміщення - квартира АДРЕСА_2 , та видав на зазначені приміщення свідоцтва про право власності, які в наступному були зареєстровані в КП «ОМБТІ та РОН».

Свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення цокольного поверху № 502 від 18 грудня 2008 року видане на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 1316 від 25 листопада 2008 року, а свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення від 13 серпня 2009 року видане на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 717 від 24 червня 2009 року.

Зазначені рішення виконавчого комітету Одеської міської ради позивач вважає незаконними та такими, що порушують її права та інтереси, як правонаступника (спадкоємця) померлого ОСОБА_2 та теперішнього власника нежилого приміщення - підвалу, яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1 .

Провадження у справі відкрито 05.06.2015 року ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Кравчук Т.С.

30.11.2015 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог.

20.03.2017 року ухвалою суду провадження у даній справі зупинено до розгляду по суті цивільної справи № 522/3738/13-ц за позовом заступника прокурора Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, про витребування майна, визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання право власності на нерухоме майно.

Ухвалою від 22.05.2018 року справа прийнята до свого провадження суддею Приморського районного суду м. Одеси Загороднюком В.І.

12.12.2018 року ухвалою суду провадження у даній справі зупинено до розгляду по суті цивільної справи № 522/3738/13-ц за позовом заступника прокурора Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, про витребування майна, визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання право власності на нерухоме майно.

Ухвалою від 19.02.2019 року справа прийнята до свого провадження суддею Приморського районного суду м. Одеси Бондарем В.Я., а провадження у даній справі зупинено до розгляду по суті цивільної справи № 522/3738/13-ц за позовом заступника прокурора Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, про витребування майна, визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання право власності на нерухоме майно.

24.03.2020 року провадження у справі поновлено, а розгляд справи встановлено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 23.04.2020 року.

23.04.2020 року підготовче засідання відкладене на 07.05.2020 року у зв`язку з неявкою сторін.

07.05.2020 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 24.06.2020 року.

У судове засідання 24.06.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату там місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги представник відповідача просив залишити без задоволення.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На це вказує і Верховний Суд в своїй постанові по справі № 761/29966/16-ц від 18.12.2019 року.

Таким чином, суд, враховуючи встановлені Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в своєму рішенні від 17.12.2019 року обставини по справі № 522/3738/13-ц за позовом заступника прокурора Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, про витребування майна, визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання право власності на нерухоме майно, ввжає їх такими, що не потребують доказуванню.

Отже, 14 лютого 2007 року на спірне нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» був виданий технічний паспорт як на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 272,6 кв. м, користувачем якого є Одеська міська рада.

18 грудня 2008 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, видано свідоцтво про право власності на нежиле підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить територіальній громаді м. Одеси, в особі міської ради, на праві комунальної власності. Об`єкт у цілому складається з приміщень, загальною площею 163 кв. м, основною площею 44,9 кв. м, відображених у технічному паспорті від 20 серпня 2008 року. Вказане приміщення було зареєстровано 29 грудня 2008 року у КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

13 серпня 2009 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, видано свідоцтво про право власності на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить територіальній громаді м. Одеси, в особі міської ради, на праві комунальної власності. Об`єкт у цілому складається з приміщень, загальною площею 89,1 кв. м, основною площею 52,4 кв. м, відображених у технічному паспорті від 20 серпня 2008 року. Вказане приміщення було зареєстроване 22 вересня 2009 року у КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

В 2007 році ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на підвальне приміщення площею 272,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що співвласники вказаного підвального приміщення поступилися своєю часткою у праві спільної сумісної власності в цьому майні, що підтверджувалось довідкою, виданою директором житлового управління малого підприємства фірми «Ренесанс-92 ЛТД».

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших про визнання право власності, за ОСОБА_1 було визнано право власності на спірне приміщення підвалу.

14 травня 2007 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_3 (посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Барбою В. О.) на нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 272,6 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

08 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового підвального приміщення (посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Надоховською Т. О.).

18 серпня 2007 року ОСОБА_12 продала спірне приміщення ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Барбою В. О.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2008 року задоволена апеляційна скарга Одеської міської ради, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 березня 2007 року скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 січня 2009 року позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, представництва по управлінню комунальної власності Одеської міської ради, управління освіти та науки Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших про визнання права власності задоволено. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2009 року.

31 серпня 2010 року ОСОБА_1 прийняла у спадщину від ОСОБА_2 вищезазначене нежитлове підвальне приміщення на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою Верховного Суду України від 02 лютого 2011 року за касаційною скаргою, в тому числі Одеської міської ради, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 січня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2009 року було скасовано, справу передано на новий розгляд.

28 січня 2012 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 2/100 частки допоміжного нежитлового підвального приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 24 лютого 2012 року позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, представництва по управлінню комунальної власності Одеської міської ради, управління освіти та науки Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших було залишено без розгляду.

Крім того, заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2014 року позовні вимоги прокуратури Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради були задоволені. А саме, було вирішено визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений 14 травня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Барбою В. О., реєстраційний номер 1523; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 2/100 нежитлового підвального приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 98/100 нежитлового підвального приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за Одеською міською радою право власності на нежитлове підвальне приміщення загальною площею 272,6 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 31 жовтня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30 вересня 2014 року.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2014 року позов прокуратури Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради було залишено без задоволення.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не має право на звернення до суду в інтересах Одеської міської ради, а крім того, ним було пропущено строк на звернення до суду, оскільки Одеській міській раді було достеменно відомо про порушення її прав.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2014 року скасовано, а позовні вимоги прокуратури Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено частково. Поновлено прокуратурі Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради строк позовної давності для звернення до суду з позовом; визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Барбою В. О. 14 травня 2007 року, реєстраційний № 1529; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 2/100 частини нежитлового підвального приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 98/100 частин нежитлового підвального приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні позову заступника прокурора Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлове підвальне приміщення загальною площею 272,6 кв. м, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 листопада 2016 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2014 року скасовано.

Позов прокуратури Приморського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_14 В. О ОСОБА_15 , 14 травня 2007 року, реєстраційний № 1529. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 2/100 частини нежитлового підвального приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 98/100 частин нежитлового підвального приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради. В частині позовних вимог про визнання права власності на нежитлове підвальне приміщення загальною площею 272,6 кв. м, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2019 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року залишено без змін.

При цьому, ухвалюючи вказану постанову, Верховний Суд виходив з того, що право власності ОСОБА_1 було зареєстровано на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 травня 2007 року по справі № 2-4396/07, яке в подальшому було скасовано, а сам позов було залишено без розгляду ухвалою Приморського районного суду від 24 лютого 2012 року, то право власності на спірний об`єкт нерухомості за первинним титулом знаходиться у Одеської міської ради.

Відтак, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що спірні рішення виконавчого комітету Одеської міської ради на підставі якаих видані спірні свідоцтва про право власності не можуть порушувати законних прав та інтересів ОСОБА_1 , оскільки вона не є власником вказаного нежитлового підвального приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та залишає їх без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України; суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ,Ю адреса: АДРЕСА_3 ) до Виконавчого комітету Одеської міської ради (код , адреса: м. Одеса, пл.. Думська, 1), за участі третьої особи Одеської міської ради (код , адреса: м. Одеса, пл.. Думська, 1), про скасування свідоцтва про право власності, залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 03.07.2020 року.

Суддя В.Я.Бондар