Справа № 392/786/20 Провадження №2/392/597/20
У Х В А Л А
25 червня 2020 року суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кавун Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики,
25.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення позики.
В окремій заяві просить забезпечити даний позов, шляхом накладання заборони на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона звернулася до суду з позовом про стягнення позики з ОСОБА_2 в сумі 271500 (двісті сімдесят одна тисяча п`ятсот) грн. На підставі цього вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач матиме можливість здійснити відчуження належного йому майна на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо нього, тому існує реальна загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду.
Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суддя дійшла наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. у п.4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у сумі 271500 (двісті сімдесят одна тисяча п`ятсот) грн.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу. Відомості про державну реєстрацію обтяжень відсутні.
Враховуючи, що існує реальна загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду, а також те, що заходи забезпечення позову співмірні із заявленими позивачем вимогами, обгрунтовані, суддя вважає за можливе подану заяву задовольнити.
Керуючись ст.ст. 149-152 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики - задовольнити.
Накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Т.В. Кавун