Справа № 589/4857/19
Провадження № 2/589/523/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвші С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Квартира-1 належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30.08.2001 приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області та зареєстрованого Конотопським бюро технічної інвентаризації, реєстрова книга №74, реєстровий №6194.

В даній квартирі зареєстрований позивач, його дружина ОСОБА_3 та відповідач по справі - син ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 з часу реєстрації з 2016 року у Квартирі-1 фактично не проживав та не проживає. В 2016 році ОСОБА_2 виїхав до Російської Федерації де і проживає зараз. Відповідач жодного разу не навідувався до Квартири-1, за комунальні послуги не сплачує, його речі в квартирі відсутні, участі в утриманні квартири не приймає.

Приїздити до України відповідач наміру не має, оскільки не має фінансової можливості. Під час розмови позивача з відповідачем по телефону, ОСОБА_2 повідомив, що не заперечує проти зняття його з реєстрації в Квартирі-1.

Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права на отримання субсидії, оскільки він надмірно сплачує кошти за комунальні послуги. Тому, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом.

16 грудня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем її реєстрації.

28 січня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову, в якій зазначає, що повністю визнає позов щодо нього, та не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо нього. (а.с. 19, 20)

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 30 серпня 2001 року ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_2 . (а.с.3) Право власності на дану квартиру ОСОБА_1 зареєстрував в Конотопському бюро технічної інвентаризації, реєстрова книга №74, реєстровий №6194. (а.с.3)

Відповідно до довідки виданої 15 листопада 2019 року КП ПВО «Енергія», ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі зареєстровані також: дружина позивача ОСОБА_3 , та відповідач ОСОБА_2 . (а.с.5) Аналогічна інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача міститься в довідці наданої з Сектору реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб №3533 від 09.12.2019. (а.с.16)

Із Акта №14 від 15.11.2019, вбачається, що сусіди своїми підписами підтверджують факт не проживання в квартирі АДРЕСА_2 , відповідача ОСОБА_2 , 1978 року народження, з 2016 року і по теперішній час. (а.с.13)

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що відповідач у Квартирі-1 не проживає більше трьох років, його речі у цій квартирі відсутні, участі в утриманні квартири не бере, а також те, що відповідачем надана заява про визнання позову, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є законною та обґрунтованою, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Із квитанцій №0.0..1 від 19.11.2019 вбачається, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір на суму 768 гривень 40 копійок. (а.с.1).

З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.16, 317, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ), таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша