Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1048/20 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 16 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М.

у цивільній справі №279/1048/20 за позовом ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправними та скасування рішення і про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила визнати протиправною бездіяльність Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області щодо неприйняття рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідно до її заяви від 08.07.2019 року (вхідний №770/02-19);

- визнати протиправним та скасувати рішення Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 03.09.2019 року №697 «Про надання дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для індивідуального садівництва» в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- зобов`язати Ушомирську сільську раду Коростенського району забезпечити виконання рішення Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 03.09.2019 року №699 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)» шляхом надання доступу представнику землевпорядної організації до земельної ділянки, яка віднесена до земель Ушомирської сільської ради, що розташована за огорожею, яка самовільно встановлена по лінії, що зображена на плані земельної ділянки від точки №5 (координати поворотних точок земельної ділянки Х 5633093,04; Y 3232560,74) до точки №6 (координати поворотних точок земельної ділянки Х 5633107,11; Y 3232548,01) та фактично використовується громадянами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 06.12.2019 року № 789 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва в межах с.Поліське» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі безоплатно у власність ОСОБА_5 земельної ділянки загальною площею 0,0172 га. кадастровий номер :03:006:0038 /01.05/ для індивідуального садівництва;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 20.12.2019 року №841 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва в межах с.Поліське» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,0161 га. кадастровий номер :03:006:0039 /01.05/ для індивідуального садівництва;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 06.02.2020 року №900 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва в межах с.Поліське» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі безоплатно у власність ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 0,0174 га. кадастровий номер :03:006:0040 /01.05/ для індивідуального садівництва.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 07.12.2004 року вона та її чоловік третя особа по справі ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою обслуговування житлового будинку, господарських будівель та присадибної ділянки попередня власниця добросовісно користувалась земельною ділянкою орієнтовною площею 0,25 гектара. З часом вказану земельну ділянку почали самовільно займати мешканці с.Поліське Коростенського району і навіть встановили паркан, що обмежило доступ позивача до первинного розміру земельної ділянки. На неодноразові звернення до представників Ушомирської сільської ради для вирішення питання щодо користування земельною ділянкою загальною площею 0,25 га, належних заходів реагування здійснено не було. 08.07.2019 року позивач подала до Ушомирської сільської ради заяву про безоплатну передачу їй земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у розмірі 0,25 га. В порушення ч.2 ст.123 Земельного кодексу України, на думку позивача, відповідач своїм листом від 01.08.2019 року за №414/02-20 відмовив у прийнятті вказаної заяви, мотивуючи відмову поданням заяви не встановленого зразка, відсутністю адреси, за якою обслуговується житловий будинок та ненаданням документу, що посвідчує право власності на житловий будинок. 07.08.2019 року позивач повторно звернулась до відповідача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність орієнтовною площею 0,25 га. Відповідно до рішення Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 03.09.2019 року №699 позивачу та її чоловіку ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у власність орієнтовною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 . Пунктом №2 вказаного рішення встановлено, що остаточну площу земельної ділянки буде визначено землевпорядною організацією на підставі геодезичних розрахунків. Але в подальшому виявилось, що виконати дане рішення неможливо у зв`язку з тим, що уповноважена особа землевпорядної організації не має вільного доступу до зазначеної земельної ділянки, так як вона перегороджена самовільно встановленою огорожею. Також відповідач своїм рішенням від 03.09.2019 року №697 надав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які фактично розташовані на спірній земельній ділянці, яка повинна безоплатно передаватись позивачу та її чоловіку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у розмірі 0,25 га.

На своє звернення до відповідача про забезпечення доступу представникам землевпорядної організації до земельної ділянки, яка розташована за огорожею, що самовільно встановлена по лінії, яка зображена на плані земельної ділянки від точки №5 (координати поворотних точок земельної ділянки Х 5633093,04; Y 3232560,74) до точки №6 (координати поворотних точок земельної ділянки Х 5633107,11; Y 3232548,01) та віднесена до земель Ушомирської сільської ради, отримала відповіді за №613/02-20 від 11.10.2019 року і №632/02-20 від 21.10.2019 року про відмову у вказаному доступі, яка мотивована тим, що позивачу фактично виділяється земельна ділянка площею 0,1399 га., межі якої не порушені, а громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального садівництва у зв`язку з тим, що вони є добросовісними користувачами цих ділянок з 1985 року. В подальшому відповідач своїм рішенням затвердив проекти землеустрою та передав безоплатно у власність ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0,0172га., кадастровий номер :03:006:0038 /01.05/ для індивідуального садівництва (рішення №789 від 06.12.2019 року), у власність ОСОБА_3 - земельну ділянку загальною площею 0,0161 га., кадастровий номер :03:006:0039 /01.05/ для індивідуального садівництва (рішення №841 від 20.12.2019 року) та у власність ОСОБА_4 - земельну ділянку загальною площею 0,0174 га., кадастровий номер :03:006:0040 /01.05/ для індивідуального садівництва (рішення №900 від 06.02.2020 року). Позивач вважає, що вказані земельні ділянки є складовими частинами спірної земельної ділянки, яку відповідач, відповідно до вимог абзацу 3 частини 6 статті 120 Земельного кодексу України зобов`язаний був передати у власність позивачу.

У зв`язку з тим, що відповідач обмежив право позивача на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у розмірі 0,25га., не забезпечив доступ представників землевпорядної організації для належного виконання рішення відповідача про виготовлення технічної документації, безпідставно відмовив позивачу у прийнятті заяви про безоплатну передачу їй земельної ділянки від 08.07.2019 року, протизаконно надав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передав безоплатно у власність іншим громадянам земельні ділянки, які фактично розташовані на спірній земельній ділянці, позивач вимушена звернутись до суду для відновлення порушеного права на отримання у власність земельної ділянки.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. На думку апелянта, відповідач своїм листом від 01 серпня 2019 року за №414/02-20 безпідставно відмовив у прийнятті заяви, мотивуючи відмову наданням заяви не встановленого зразка. Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради, чого відповідачем зроблено не було. Крім того вважає, що судом не було досліджено можливість виконання Ушомирською сільською радою відповідно до пунктів «б», «г» ч.1 ст.121 ЗК України на момент подання апелянтом заяви про безоплатне отримання земельної ділянки.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та третя особа на підставі договору дарування, посвідченого 07.12.2004 року державним нотаріусом Коростенської районної державної нотаріальної контори, набули у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

08.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась на адресу голови Ушомирської громади із заявою, в якій просила надати у власність земельну ділянку орієнтованою площею 0,25 га., що розташована на території Поліської сільської ради Коростенського району для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

За результатами розгляду цієї заяви відповідачем було надано відповідь за Вих.№414/02-20 від 01.08.2019 року про неможливість прийняття рішення, оскільки у поданому зверненні не було зазначено адреси місця розташування будинку, а також не додано копії документа на підтвердження право власності на нерухоме майно.

Позивач погодилась з результатами розгляду свого звернення, про що свідчить подача нею повторного звернення з цього ж питання 07.08.2019 року.

Тобто, 07.08.2019 року позивач вдруге подала заяву на адресу Ушомирського сільського голови про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі у власність орієнтованою площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вказаної заяви Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області прийняла рішення №699 від 03.09.2019 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яким вирішила надати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) у власність орієнтованою площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

В рішенні зазначено, що остаточно площа земельної ділянки буде визначена землевпорядною організацією на підставі геодезичних розрахунків.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що достатніх підстав вважати, що право позивача на безоплатне отримання у власність земельної ділянки саме площею 0,25 га. не порушено.

Так відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому судовому захисту підлягають законні права чи інтереси.

Обгрунтовуючи заявлені в даній справі вимоги, позивач виходила з того, що у зв`язку із набуттям права власності на житловий будинок, вона та чоловік мають законне право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га., розміщеної біля цього будинку, якою вони фактично користувалися.

Разом з тим, такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи (ч.3 ст.12 ЦПК).

За змістом ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Статтею 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому ст.120 Земельного Кодексу України передбачає, що в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею ст.122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування.

Зокрема, частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб передають сільські, селищні, міські ради.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено підстави набуття права на землю, а саме, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені ст.121 Земельного кодексу, відповідно до якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Згідно з ч.6 статті 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Частиною 7 вказаної норми Закону передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою, техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проте, факт неприйняття відповідного рішення по першій заяві позивачки відповідач обумовлював тим, що не зазначено адресу розташування земельної ділянки, яку землекористувачі бажають отримати у власність, та не додано правовстановлюючий документ на будинок.

Разом з тим, таке формулювання відмови відповідача саме по собі не свідчить про порушене право позивача.

Так, з виписок з книг погосподарського обліку слідує, що біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого на даний час є позивач та її чоловік, рахується земельна ділянка в розмірі 0,15га.

Ці обставини позивачем не спростовані.

Крім того зміст акта від 20.02.2019 року свідчить про те, що при обстеженні земельної ділянки за вищевказаною адресою було вирахувано площу земельної ділянки, розмір якої становить 0,1393 га. Комісією встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 містить Акт прийому - передачі межових знаків на зберігання, який підписаний замовниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також суміжними землекористувачами (сусідами). При обстеженні земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка межує із земельними ділянками суміжних землекористувачів (сусідів) ніяких порушень щодо захвату певної території чи спричинення інших дій, які порушили б інтереси суміжних власників, не виявлено.

Тобто, комісійно встановлено, що межі земельної ділянки, якою фактично користується позивачка, не порушені.

06.02.2020 року Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області прийняла рішення №900 яким вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 0,0174 га кадастровий номер :03:006:0040/01.05/ для індивідуального садівництва, яка розташована в межах АДРЕСА_2 та передати безоплатно у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0174 га, кадастровий номер:03:006:0040/01.05/ для індивідуального садівництва, яка розташована в межа АДРЕСА_2 .

З архівного витягу Архівного сектору Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області слідує, що протоколом №2 зборів уповноважених членів колгоспу "Прогрес" с.Полісся Коростенського району Житомирської області від 02.08.1985 року вирішено виділити земельну ділянку ОСОБА_6 в кількості 0,04 га.

Рішенням Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області №697 від 03.09.2019 року вирішено надати:

- ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0200 га. для індивідуального садівництва в АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0300 га. для індивідуального садівництва в АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0300 га для індивідуального садівництва в АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_7 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,01 га для індивідуального садівництва в АДРЕСА_4 .

Рішенням від 06.12.2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, загальною площею 0,0172 га. кадастровий номер :03:006:0038 /01.05/ для індивідуального садівництва, яка розташована в межах АДРЕСА_3 та передано вказану земельну ділянку безоплатно у власність.

Рішенням від 20.12.2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, загальною площею 0,0161 га. кадастровий номер :03:006:0039 /01.05/ для індивідуального садівництва, яка розташована в межах АДРЕСА_3 та передано вказану земельну ділянку безоплатно у власність.

Рішенням від 06.02.2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, загальною площею 0,0174 га. кадастровий номер :03:006:0040 /01.05/ для індивідуального садівництва, яка розташована в межах АДРЕСА_3 та передано вказану земельну ділянку безоплатно у власність.

Судом встановлено, що треті особи, зазначені вище, користуються цими земельними ділянками з 1985 року, оскільки були їм передані у постійне користування рішенням загальних зборів колгоспу "Прогрес" с.Полісся.

Зміст договору дарування, на підставі якого позивач та її чоловік набули право власності на будинок АДРЕСА_1 , не містить даних про земельну ділянку за вказаною адресою з визначенням її площі та що ця ділянка перейшла у власність останніх.

Отже, суд правильно вважав, що у попереднього власника вказаного будинку на праві користування перебувала земельна ділянка, розмір якої згідно записів в погосподарській книзі становить саме 0,15 га.

Можливість виділення більшої за площею земельної ділянки за вказаною адресою відсутня у зв`язку з тим, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, ще до набуття останньою права власності на житловий будинок знаходилась у правомірному користуванні інших осіб.

З матеріалів справи слідує, що в межах бажаних розмірів земельної ділянки знаходяться земельні ділянки, якими на законних підставах володіють ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , тому виділити позивачу земельну ділянку єдиним масивом площею 0,25 га. неможливо.

У зв`язку з цим відповідачем у межах наданих законом повноважень вирішено питання про передачу вказаним особам земельних ділянок відповідних розмірів. Оскаржувані рішення в цій частині прав позивача не порушують. А тому і відсутні підстави для визнання їх протиправними та зобов`язання відповідача надати позивачці саме 0,25 га. землі.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів.

Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 02.07.2020 року.