Справа № 128/1620/20
УХВАЛА

Іменем України

08 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Байдака Василя Григоровича, про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, в якому позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_2

06.07.2020 представник позивача адвокат Байдак В.Г., подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05.11.2018 про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що з позивача стягуються на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак з 02.06.2020 син проживає разом з матір`ю позивача та фактично знаходиться на його утриманні. Водночас, бухгалтерією за місцем роботи позивача на виконання рішення суду відраховуються кошти на користь відповідача, які, на думку позивача, вона використовує на свої потреби. Також заявник зазначає, що стягнення з нього аліментів на користь відповідача, які вона використовує на свої потреби, не дає йому можливості на належному рівні забезпечувати гармонійний розвиток сина.

З огляду на вимоги ст. 153 ЦПК України, оскільки заява про забезпечення позову була подана суду 06.07.2020, останнім днем розгляду даної заяви є 08.07.2020.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, позивач звернувся до суду із позовом про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та просить забезпечити даний позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення з нього аліментів, при цьому заяву про забезпечення позову позивач обгрунтовує тими ж обставинами, які вказані ним в позовній заяві та підлягають доведенню під час судового розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що вжиття судом способу забезпечення позову, якого просить позивач, фактично є задоволенням його позовних вимог до вирішення спору по суті, при цьому розгляд справи по суті ще не розпочато, докази судом не досліджувалися.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову. Водночас вжиття заходів забезпечення позову не може підміняти собою вирішення спору по суті.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, забезпечення позову сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно п. 4 згаданої постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, представником позивача не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування тих заходів забезпечення позову, яких він просить.

Крім того, суд зауважує, що зупинення стягнення за виконавчим листом призводить до зупинення виконання судового рішення, яке є обов`язковим до виконання в силу положень ст. 18 ЦПК України, що є неприпустимим. Як зазначено в п. 2 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВР України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В даному випадку, суд враховує також інтереси дитини, яка у випадку застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може бути позбавлена коштів, присуджених на її утримання за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, вжиття заходів забезпечення позову в даній цивільній справі з підстав, які вказані і обґрунтовані в заяві про забезпечення позову, зважаючи на заявлені позовні вимоги та на відсутність підстав вважати, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову в справі може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, та наслідки вжиття такого заходу забезпечення позову є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог до вирішення справи по суті, суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Байдака Василя Григоровича, про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду з урахуванням положень пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: