Справа № 453/68/20
№ провадження 2/453/130/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

25 червня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Курницька В.Я.,

секретаря судових засідань Трембач М.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

17.01.2020 року в інтересах позивача - ОСОБА_1 - його представник, адвокат Сопотух В. звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на дитину та просить, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був визначений рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 28.04.2006 р. у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/9 частин всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, мотивуючи тим, що згідно з виконавчим листом № 2-282/2006 від 28.04.2006 року з нього утримуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 року його звільнили з АТ «Українська залізниця». Стверджує, що через стан здоров`я та відсутність постійної роботи не в змозі сплачувати аліменти в присудженому розмірі. Окрім того, оскільки він не працює, то розмір аліментів розраховується виходячи із середньої плати по Сколівському районі, яка є значною. Розрахований розмір аліментів в сумі 2330,50 грн., на даний час, є для нього не підйомним. Зазначає і про те, що син проживає з ним і всі потреби дитини забезпечуються саме ним, оскільки відповідачка з ними на даний час не проживає. Відтак, перебиваючись випадковими заробітками, окрім безпосередніх витрат на дитину додатково зможе сплачувати аліменти в межах 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 04.02.2020 року, призначено до судового розгляду на 24.02.2020 року. З метою забезпечення дотримання прав відповідача, розгляд справи відкладався на 19.03.2020 року, 07.04.2020 року, 14.05.2020 року, 04.06.2020 року, 25.06.2020 року з підстав, зазначених в ухвалах від 24.02.2020 року, 19.03.2020 року 07.04.2020 року 14.05.2020 року, 04.06.2020 року. Проте, відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоч належним була повідомлена про розгляд справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач у заяві від 25.06.2020 року не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм ЦПК України, до суду не подавала, а також, не подавала заяви про визнання ним позовних вимог ОСОБА_1 , незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 04.02.2020 року.

Суд зі згоди представника позивача, обумовленої у заяві від 25.06.2020 року, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав.

З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

На підставі виконавчого листа в справі № 2-282/2006 року від 28.04.2006 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частин всіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.04.2006 року і до його повноліття.

Згідно з копією трудової книжки позивача, такий, 31.07.2019 року звільнений з АТ «Українська залізниця».

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СКУ - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СКУ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СКУ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СКУ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку позивач довів наявність підстав, які мають значення для визначення розміру аліментів, передбачених у пункті 2 та пункті 4 частини 1 статті 182 СК України.

Таким чином, є підстави для зменшення розміру аліментів на дитину. Суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, що стягують на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 до 1/9 частки доходу; суд враховує, що таке зменшення аліментів не порушить вимог закону, зокрема, вимог ч. 2 ст. 182 СК щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також суд враховує, що визначений у рішенні суду мінімальний розмір аліментів (30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) має бути відкоригований у відповідності до вимог закону, чинного на даний час, згідно якого аліменти на одну дитину не можуть бути меншими від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 23 - відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Стаття 191 СКУ передбачає стягнення аліментів з дня подання позову до суду. Разом з тим, дана норма закону не поширюється на випадки перегляду розміру аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. Тому аліменти у зменшеному розмірі повинні стягуватись з моменту набрання рішенням законної сили.

Враховуючи викладене вище, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 182, ст. ст. 191, 192 СК України, ст. ст. 4-5, 12-13, 89, 95, 141, 247, 258-259, 264-265, 268 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на дитину, - задовольнити.

Змешити розмір аліментів, встановлений рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 28.04.2006 року в справі № 2-282/2006, та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/9 частки від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий.

Повне рішення виготовлено 30.06.2020р.

Головуючий суддя В.Я. Курницька