Справа № 346/2330/20
Провадження № 2/346/1249/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., ознайомившись з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 та стягнення з останнього аліментів на утримання малолітньої дитини, проте, встановлено, що в порушення п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про стягнення аліментів, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про стягнення аліментів.Також копії доданих до позовної заяви документів не відповідають вимогам ч.2, ч.4 ст.95 ЦПК України. Крім того, позивачем не вказано яким прізвищем після розірвання шлюбу вона бажає іменуватися.

За наведених порушень позов було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вищезгаданих недоліків.

08 липня 2020 року від ОСОБА_1 поступила заява про усунення недоліків в котрій остання повідомила, що у позовній заяві не клопотала про об`єднання в одне провадження оскільки думала, що суд навпаки захоче слухати вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів разом, а тому клопоче про об`єднання цих вимог в одне провадження. Також позивачем долучено документи, котрі належним чином засвідчені.

Однак, суд вважає, що недоліки зазначені в ухвалі суду від 19 червня 2020 року в повному обсязі не усунуто.

Позивачем в порушення вимог статті 113 Сімейного Кодексу України не вказано яким прізвищем після розірвання шлюбу вона бажає іменуватися .

Крім того, в порушення п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про стягнення аліментів, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про стягнення аліментів. Строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про стягнення аліментів, є різними.

Щодо об`єднання вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про стягнення аліментів як на це посилається позивач відповідно до вимог ст. 188 ЦПК України суд зазначає, що оскільки приписи вказаної статті не містять імперативного характеру, суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги, оскільки такі вимоги не обгрунтовані.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу .

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини- вважати неподаною та повернути позивачу .

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для повернення позову .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Беркещук Б. Б.