Справа № 404/3556/18
Номер провадження 4-с/404/18/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванова Н.Ю., розглянувши матеріали скарги адвоката Мухіна Олега Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Умніков Ігор Валерійович, на дії та рішення посадової особи органу виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2020 року представник заявника адвокат Мухін Олег Миколайович звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, в якій просив:

- зняти арешт з всього рухомого майна, накладений постановою №57071766 від 05 листопада 2018 року головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Умніковим Ігорем Валерійовичем;

- зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Умнікова Ігора Валерійовича зніти арешт з всього рухомого майна накладений постановою №57071766 від 05 листопада 2018 року.

Частиною 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як слідує з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то суд залишає її без руху. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Стаття 447 ЦПК України вказує на те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26 грудня 2003 року визначено, що учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Нормами ст.ст.175 та 177 ЦПК України встановлено загальні вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши дану скаргу та додані до неї документи, судом встановлено, що вона не відповідає вищенаведеним вимогам, встановленим ЦПК України з наступних підстав.

Так, відсутні посилання на докази в обґрунтування обставин зазначених в скарзі, зокрема: до скарги не додано постанову №57071766 від 05 листопада 2018 року на підставі якої головним державним виконавцем Умніковим І.В. накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Копії додатків до скарги відповідним чином не завірено.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів мають бути засвідчені відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів Згідно з оригіналом, назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Відсутнє підтвердження про те, що не подано іншої скарги на дії суб`єкта оскарження до цього ж суб`єкта оскарження з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, заявник в прохальній частині скарги ставить питання про зняття арешту з всього рухомого майна, в той час як по тесту скарги посилається на наявність постанови державного виконавця про накладення арешту на все нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2. ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Однак, як вбачається із прохальної частини скарги, заявник просить суд зняти арешт з майна, в тому числі і зобов`язати державного виконавця зняти арешт.

Заявнику необхідно викласти зміст вимог відповідно до норм чинного законодавства, конкретизувати спосіб захисту свого порушеного права у відповідності до вимог закону.

Суд звертає увагу заявника на вимоги ст. 449 ЦПК України, відповідно до яких право на звернення до суду зі скаргою виникає у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В частині 2статті 449 ЦПК України зазначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Кіровського районного суду м. Кіровограда у квітні 2019 року з аналогічною скаргою та просив зняти арешт з належного йому майна, накладеного постановою державного виконавця за виконавчим провадженням № 57071766. Вказане підтверджується ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 02 травня 2019 року про залишення скарги ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про зняття арешту без руху (справа № 404/3556/18, номер провадження 4-с/404/20/19).

Тобто, з вказаного вбачається, що заявник знав про порушення своїх прав ще у квітні 2019 року, до суду зі скаргою звернувся у липні 2020 року. Таким чином, десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою було пропущено. Клопотання про його поновлення матеріали скарги не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 185, 447-449 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката Мухіна Олега Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Умніков Ігор Валерійович, на дії та рішення посадової особи органу виконавчої служби - залишити без руху, з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10- ти (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Заявнику запропонувати надати до суду:

- постанову № 57071766 від 05 листопада 2018 року на підставі якої головним державним виконавцем Умніковим І.В. накладено арешт на майно ОСОБА_1

- засвідчити належним чином додані до позовної заяви документи та зазначити місцезнаходження оригіналів документів;

- надати підтвердження про те, що не подано іншої скарги на дії суб`єкта оскарження до цього ж суб`єкта оскарження з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- викласти зміст вимог відповідно до норм чинного законодавства, конкретизувати спосіб захисту свого порушеного права;

- надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою.

В разі виконання вимог у встановлений судом термін, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.07.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова