Ухвала

01 липня 2020 року

м. Київ

справа № 194/342/15-ц

провадження № 61-45912св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності.

Заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16 вересня 2013 року між представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу в місті Тернівка Молодих В. В., зареєстрований в реєстрі правочинів за № 1257. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_2 подала до суду касаційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат (у частині судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, витрат на правову допомогу).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (частина третя статті 259 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18) зроблено висновок: «У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.».

Оскільки постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року скасовано постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, підстав для розподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення немає. Тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 141, 260, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді:В. І. Журавель Н. О. Антоненко
М. М. Русинчук