Дата документу 15.05.2020
Справа № 334/6385/18
Провадження № 2/334/364/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та усунення від права спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та усунення від права спадкування.

Позов обґрунтований тим, що позивака є донькою та спадкоємцем першої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідачки є рідними сестрами позивачки, які у встановлений строк і з заявами про прийняття спадщини не зверталися до нотаріуса.

Спадщина після померлої складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вважає ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину.

Через відсутність правовстановлюючих документів позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Відповідач ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги ОСОБА_4 , пригнічувала її морально та фізично, завдавала пошкоджень.

Позивач просила усунути від права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

У подальшому позовні вимоги позивачем уточнювалися.

Остаточно позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 . Від іншої частини позовних вимог відмовилася.

В судове засідання позивач надала відповідну заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи за відсутності її та представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву про визнання позовних вимог про визнання права власності за позивачкою на ј частину квартири АДРЕСА_1 та не заперечувала щодо слухання справи без її участі та без представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 через відсутність правовстановлюючих документів на Ѕ частки квартири, що належала померлій.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_4 .

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 .

Квартира АДРЕСА_1 відповідно до витягу про державну реєстрацію прав належала ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по Ѕ частини кожній на підставі договору купівлі-продажу від 8.10.2011 року.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Згідно із свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі сукупності вищевказаних письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_4 станом на час своєї смерті мала право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

З урахуванням факту реєстрації та проживання померлої ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , остання вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки нею не заявлено про відмову від неї.

Відповідачка ОСОБА_3 до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини не звернулася у встановлений строк, факт спільного проживання останньої з померлою ОСОБА_4 на момент смерті не встановлювався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

З урахуванням наведеного, частка у спадщині після померлої ОСОБА_4 , на яку має право ОСОБА_1 дорівнює ј частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини справи, думку сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Гнатюк