Ухвала

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 335/6054/18

провадження № 61-13630св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», громадська організація «Трансперенсі Інтернешнл Україна»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Геєць Ю. В. від 26 березня

2019 року та постановуЗапорізького апеляційного суду у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В., від 04 червня

2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), громадської організації «Трансперенсі Інтернешнл Україна» (далі - ГО «Трансперенсі Інтернешнл Україна»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійними електронних торгів, результатів електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, договору про відступлення права вимоги.

Позовна заява мотивована тим, що 14 лютого 2008 року між ним та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ним та банком 14 лютого 2008 року був укладений іпотечний договір № 15-399-028і, предметом якого є належне йому нежиле приміщення (офіс), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказував, що 18 грудня 2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 01 вересня 2016 року між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ГО «Трансперенсі Інтернешнл Україна» був укладений договір «Про взаємодію щодо реалізації Пілотного проекту з організації продажу майна (активів) банків в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації», в рамках виконання умов якого була створена електронна торгова система ProZorro.Продажі. 04 травня 2018 року відбувся «Голландський аукціон» з продажу права вимоги за укладеним між ним та банком кредитним договором, переможцем якого став ОСОБА_2 , фізична особа, що на думку позивача є порушенням статті 1054 ЦК України.

18 травня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлений протоколом електронних торгів № UA-EA-2018-03-12-000397-a від 04.05.2018 року.

Вважав, що вищевказані електронні торги проведено з порушенням чинного законодавства, оскільки в оголошенні про проведення електронних торгів з реалізації права вимоги за кредитним договором від 14 лютого 2008 року неправильно вказані усі суттєві обставини кредитного договору, характеристики об`єкту забезпечення та данні про наявність поручителя по кредитному договору.Організатор торгів та замовник торгів не повідомили його про те, що мають відбутись торги. Вважав, що вищевказані порушення суттєво вплинули на результат електронних торгів.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати недійсними електронні торги від 04 травня 2018 року з реалізації права вимоги за кредитним договором від 14 лютого 2008 року, оформлені протоколом електронного аукціону від 04 травня 2018 року та договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за результатами проведених торгів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 04 червня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що права позивача проведеними електронними торгами з реалізації права вимоги за укладеним між ним та банком кредитним договором порушено не було. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи не суперечить чинному законодавству.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані електронні торги порушують його право як позичальника за кредитним договором, оскільки в оголошенні про проведення електронних торгів з реалізації права вимоги за кредитним договором від 14 лютого 2008 року неправильно вказані усі суттєві обставини кредитного договору, характеристики об`єкту забезпечення та данні про наявність поручителя по кредитному договору. Організатор торгів та замовник торгів не повідомили його про те, що мають відбутись торги. Крім того, стягнутий з нього рішенням суду розмір заборгованості за кредитним договором є значно меншим, аніж було зазначено у вказаному оголошенні. Крім того, вказував, що за змістом положення статті 1054 ЦК України ні фізична, ні юридична особа, якщо вона не є банком або іншою фінансовою установою, не можуть бути кредиторами у кредитних договорах.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року справу № 638/22396/14-ц за позовом акціонерного товариства закритого типу «Гея» до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н. В., про визнання договору про відступлення прав недійсним за касаційною скаргою акціонерного товариства закритого типу «Гея» на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що висновком Великої Палати Верховного Суду щодо відступлення кредитними спілками права вимоги за кредитними договорами є те, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов'язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб'єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа з погодження Національного банку України. Верховний Суд виходив з того, що необхідно відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, оскільки договір про відступлення права вимоги за кредитним договором укладено з фізичною особою.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі (№ 335/6054/18) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 638/22396/14-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 335/6054/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», громадської організації «Трансперенсі Інтернешнл Україна», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійними електронних торгів, результатів електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, договору про відступлення права вимоги, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року та постановуЗапорізького апеляційного суду від 04 червня

2019 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович