Справа №431/810/20
Провадження №2/431/407/20
22 червня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кудрявцева І.В.
при секретарі Дубініній О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області у м.Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона бажає повезти дитину за кордон для лікування, але не може отримати згоду на це відповідача. У зв`язку з чим просила надати дозвіл ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасові неодноразові поїздки з межі держави Україна, а також через лінію розмежування у зону проведення ООС на тимчасово непідконтрольній території України та АР Крим, разом з її матір`ю ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Позивач ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, до початку підготовчого судового засідання надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, згоду на заочний розгляд справи та підтримання позовних вимог. У зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача, представника позивача.
22 червня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.14) ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Антрацит Луганської області та її батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 .
На підставі п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно із п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи викладене, з метою повного захисту прав і інтересів неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
При постановленні цього рішення суд також враховує, що відповідачем не було надано жодних заперечень проти позову, а так само і доказів, які б унеможливлювали надання неповнолітній ОСОБА_4 дозволу на виїзд за кордон.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 840,80грн.
Керуючись ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в`їзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.11-13,141, 263-265,268, 280, 281 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька задовольнити у повному обсязі.
Надати дозвіл дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України, а також через лінію розмежування у зону проведення Операції Об`єднаних сил на території Луганської та Донецької областей та АР Крим, разом з її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка буде забезпечувати її проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 30-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя І.В. Кудрявцев