Справа № 409/26/20
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

09 липня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Попової О.М.

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сватове справу за позовом департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої адресної допомоги, -

Встановив :

Представник департаменту соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти у вигляді адресної грошової допомоги у розмірі 2121,60 грн., також стягнути з ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати у розмірі 1921,00 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради з 29.12.2014 по 11.01.2018 як внутрішньо переміщена особа. З 22.01.2018 ОСОБА_1 , перебуває як внутрішньо переміщена особа на обліку в управлінні соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області. Згідно із заявою ОСОБА_1 від 13.10.2016, призначена адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 13.10.2016 по 12.04.2017 у розмірі 884,00 грн. Департаментом перевірено та встановлено факт тривалої відсутності (понад 60 днів) ОСОБА_1 за місцем фактичного проживання з 18.01.2017 р. Рішенням департаменту скасовано довідку внутрішньо переміщеної особи видану ОСОБА_1 . Неповідомлення відповідачем про тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем фактичного проживання, призвело до зайвого нарахування та виплати щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01.02.2017 по 12.04.2017 на загальну суму 2121,60 грн. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судових засіданнях участі не брав, в письмовому клопотанні просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судових засіданнях участі не брала, за адресою її проживання суд направляв повістку, яка нею отримана, про що до суду повернулося повідомлення (а.с. 45), також позивач повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позов не подала у встановлений строк. Суд вважає, при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішити справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні обставини. 29 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 28). ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради з 29.12.2014 р. по 11.01.2018 р. Згідно із заявою ОСОБА_1 від 13.10.2016 р., відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 призначена адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 26). 11.01.2018 року рішенням департаменту соціальної політики Черкаської міської ради скасовано довідку внутрішньо переміщеної особи від 29.12.2014 № видану ОСОБА_1 на підставі абзацу 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (повернення до покинутого місця постійного проживання) (а.с. 20). На підставі листа департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 14.12.2017 № 17-01/4607, департаментом перевірено та встановлено факт тривалої відсутності (понад 60 днів) ОСОБА_1 за місцем фактичного проживання з 18.01.2017 р. (а.с. 23). Факт повернення на постійне місце проживання ОСОБА_1 підтверджено роздруківкою з ПЗ « ОСОБА_2 » (а.с. 24). В роздруківці відображено, що ОСОБА_1 перетнула кордон 18.01.2017 р. (виїзд) та 12.07.2017 р. (в`їзд), в цілому перебувала перебувала за кордоном 175 днів. З 22.01.2018 р. ОСОБА_1 перебуває як внутрішньо переміщена особа на обліку в управлінні соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області (а.с. 19). Перебуваючи на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради, ОСОБА_1 отримала за лютий 2017 року 884,00 грн., березень 2017 року 884,00 грн., квітень 2017 року 353,60 грн., що підтверджено довідкою від 18 вересня 2019 року виданою департаментом соціальної політики Черкаської міської ради (а.с. 6). Дана допомога призначається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (із змінами та доповненнями), якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок призначення). Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення. грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до абзацу восьмого часини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну фактичного місця проживання або про повернення до покинутого місця проживання протягом 10 днів. Згідно із пунктом 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, зокрема, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до пункту 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Таким чином, неповідомлення відповідачем про тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем фактичного проживання, призвело до зайвого нарахування та виплати щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01.02.2017 по 12.04.2017 на загальну суму 2121,60 грн. В свою чергу, на адресу відповідача департаментом неодноразово направлялися повідомлення про переплату у розмірі 2121,60 грн. з роз`ясненням наслідків несплати коштів (а.с. 9, 12, 13, 16, 17. 18). Згідно з ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. У статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Таким чином, суд приходить до висновку про недобросовісність дій отримувача допомоги, у зв`язку з чим відповідачем було безпідставно отримано допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на суму 2121,60 грн., які підлягають поверненню на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (із змінами та доповненнями), якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суд, -

Ухвалив :

Позов департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої адресної допомоги - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти у вигляді адресної грошової допомоги у розмірі 2121,60 грн. за реквізитами: р/р НОМЕР_2 , банку ГУДКСУ в Черкаській обл., код 37853109, МФО 820172. Стягнути з ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати у розмірі 1921,00 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за наступними реквізитами: р/р НОМЕР_3 , банку УДКСУ в Черкаській обл., код 37853109, МФО 854018. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Попова