Справа № 524/5596/19
Провадження №2/524/305/20
16.06.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -
У серпні 2019 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
Позов обґрунтувано тим, що з відповідачем позивач перебувала у шлюбі; шлюб між ними розірвано на підставі рішення суду. Мають дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я розпалась, батько дитини має заборгованість по аліментам. Позивач вважає, що донька має проживати з нею, так як вона має можливість та умови для нормального розвитку та проживання дитини. Вона забезпечена житлом; будинок має 3 кімнати, мається окреме місце для сну та відпочинку дитини. Між ними згоди щодо місця проживання доньки так і не досягнуто.
Представник позивач ОСОБА_4 надала суду заяву по слухання справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини відсутності не повідомляв, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений через оголошення на сайті судової влади та поштою, відзив на позов не подавав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради надала суду заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд врахувати висновок щодо визначення місця проживання дитини.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Ухвалою судді від 05.09.2019 року у справі відкрито провадження.
Ухвалами суду від 22.11.2019 року, 23.12.2019 року, 17.01.2020 року, 12.03.2020 року та 21.05.2020 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року підготовче провадження у справі зарито, справу призначено до судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши інші надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 року.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.11.2018 року шлюб між ними розірвано.

Мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу позивач самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням доньки. Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок має 3 житлові кімнати, мається окреме місце для сну та відпочинку дитини, стіл для навчання, шафа для одягу, наявні шкільне приладдя, книжки, іграшки, особисті речі, речі особистої гігієни; у кімнаті підтримується порядок. Батько дитини з донькою не спілкується, станом на 01.03.2020 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 123 168 грн. 33 коп. (а.с. 65).

Позивач має усі необхідні умови для проживання доньки та її нормального гармонійного розвитку.

Вирішую позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного Кодексу України. Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 811 від 05.06.2020 року (а.с. 84-87), з 12.05.2015 року малолітня ОСОБА_3 проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач з донькою зареєстровані за вказаною адресою.

06.04.2020 року службою у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Лашку О.В. направлено рекомендований лист за останньою відомою адресою: АДРЕСА_2 , із зазначенням дати та місця проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. За повідомлення ПАТ «Укрпошта» відправлення вручено особисто адресату.

ОСОБА_2 на засідання комісії 29.04.2020 року до служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради так і не з`явився, своєї думки щодо порушеного питання про визначення місця проживання доньки не повідомив.

Зі слів матері батько з дитиною не підтримує спілкування.

13.03.2020 року спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради було обстежено умови проживання дитини: мається окреме місце для сну та відпочинку дитини, стіл для навчання, шафа для одягу, наявні шкільне приладдя, книжки, іграшки, особисті речі, речі особистої гігієни; у кімнаті підтримується порядок. Умови проживання задовільні. Під час відвідування малолітня ОСОБА_3 повідомила спеціалістам, що бажає проживати з мамою, вона не пам`ятає , коли останній раз бачилась чи спілкувалась з батьком.

Натомість місце проживання відповідача не встановлено та не обстежено; чи має батько належні умови проживання для дитини службі не вдалось встановити.

Суд пересвідчився у тому, що дитина наразі проживає з матір`ю, яка турбується про неї як соціально, так і матеріально.

З урахуванням таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись викладеним, відповідно до ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 768 грн. 40 коп. у відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення - 26.06.2020 року.

Суддя Ж.О. Кривич