КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Київ

Справа № 752/10673/17

Апеляційне провадження №22-ц/824/7968/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, постановленого під головуванням судді Колдіної О.О. 05 серпня 2019 року в м. Києві, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 червня 2011 року в розмірі 13173,53 грн та судові витрати в розмірі 1600, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 16 червня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 23 квітня 2017 року має заборгованість - 13173, 53 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4992,02 грн; заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом - 1739,03 грн; нарахована пеня - 5338, 98 грн; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 603, 50 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з наданих позивачем доказів не вбачається підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодилось із вказаним рішення суду АТ КБ «ПриватБанк», представником подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, прийнятим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права. Вказує на те, що при підписані заяви №б/н від 16 червня 2011 року відповідач особистим підписом засвідчив, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку складають договір про надання банківських послуг. Тобто з моменту підписання відповідачем вказаної заяви , між банком та ним був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦПК України - договір приєднання. Зазначає, що позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну карту та активно користувався кредитними коштами (в тому числі після пере випуску картки), частково погашав наявну заборгованість що вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку. Також вказував на те, що не стягнення коштів за порушення виконання зобов`язань не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще й наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 16 червня 2020 року була підписана заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка містить його анкетні дані. Також у вказаній заяві зазначений бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD - 500 грн /а.с.7/.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ч. 2, ч. 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем Умов та Правил. Разом з тим, наявний в матеріалах справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку стосуються всього спектру фінансових послуг, що надаються банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операції, кредитних карт, однак не містять підпису відповідача та дати їх складання та періоду дії (а.с. 10-24).

Анкета-заява від 16 червня 2011 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування. У заяві зазначений бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD - 500 грн, проте не зазначено, яку саме картку бажає отримати відповідач та термін дії такої картки.

При пред`явленні позову банком також було надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду у якій містяться умови щодо пільгового періоду, базової кредитної ставки, неустойки, пені /а.с.8/. Однак суду не надано доказів того, що кредитна картка «Універсальна», яка передбачена умовами заяви, була видана відповідачу та доказів зарахування коштів на таку картку. Крім того, вказана довідка є нечитабельною, а тому суд позбавлений можливості здійснити її аналіз та надати їй відповідну оцінку.

Також Банком до позовної заяви було долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у якому містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, неустойки для наступних видів кредитних карт: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду; «Універсальна CONTRAKT»; «Універсальна GOLD» (а.с.9). Однак, використання наведених Тарифів є можливим лише за умови, що в Анкеті-заяві зазначено про те, яку конкретно кредитну картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та виходячи з чого має орієнтуватися суд під час розгляду справи.

А отже, надані документи не підтверджують наявність між сторонами саме кредитних відносин та наявність заборгованості відповідача перед позивачем.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є належним доказом, оскільки не містять підпису відповідальних осіб, та не скріплені печаткою банку.

Також з матеріалів справи не вбачається, коли відповідачу надавався кредит (кредитна картка/номер кредитної картки), матеріали справи також не містять згоди відповідача на отримання кредиту (кредитної картки), а тому суд позбавлений можливості перевірити факт надання кредиту (кредитної картки) та правильність нарахування заборгованості.

Доводи позивача відносно того, що не стягнення коштів за порушення виконання зобов`язань не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще й наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави не можуть вважатися належними та допустимими доказами в розумінні параграфу 1 Глави 5 ЦПК України та не стосуються предмету доказування у вказаній справі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Долучені до апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» виписка по картковому рахунку, довідка про видані кредитні картки, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки не надавались до суду першої інстанції та не були предметом його дослідження. Позивачем не було доведено поважності причин ненадання таких доказів до суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук