РІШЕННЯ

іменем України

"06" липня 2020 р. Справа № 145/945/20

Провадження № 2-о/145/73/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в смт. Заозерне, м. Євпаторія, Республіки Крим померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Тростянець, Тиврівського району, Вінницької області. В смт. Заозерне, м. Євпаторія, Республіки Крим вона проживала з 2009 року до дня смерті, причиною смерті відповідно до довідки про смерть № С-00260 від 29.01.2020 р. була атеросклеротична хвороба серця.

Факт її смерті було засвідчено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.01.2020 року (актовий запис № 1 від 29.01.2020 року) виданим Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Оскільки його мати, ОСОБА_2 , померла у Автономній Республіці Крим, що визнана тимчасово окупованою територією, тому не було можливості зареєструвати її смерть на території України.

Встановлення факту смерті є необхідним для державної реєстрації смерті.

Просить встановити факт, що його мати ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Тростянець Тиврівського району, Вінницької області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Заозерне, м. Євпаторія, Республіки Крим.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав суду заяву, в якій просить заяву задоволити з підстав викладених у ній, справу розглянути у його відсутності.

Представник заінтересованої особи Тиврівського районного відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Заозерне, м.Євпаторія, Республіки Крим внаслідок "Аеросклеротичної хвороби серця", в підтвердження чому є довідка про смерть № С -00260 від 29.01.2020 року (а.с. 9).

29.01.2020 року Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (серія НОМЕР_2 від 29.01.2020 рок) відповідно до якого констатовано факт смерті особи ОСОБА_2 в смт. Заозерне, м.Євпаторія, Республіки Крим (а.с.7).

Заявник, будучи сином померлої, в підтвердження чому є свідоцтво про народження (а.с.8), стверджує у заяві, що здійснити реєстрацію факту смерті ОСОБА_2 органи ДРАЦС відмовляють, оскільки акти видані на тимчасово окупованій території не мають юридичного значення на території України та не створюють юридичних наслідків.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 10б/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Відповідно до статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, згідно практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, зокрема у справах проти Туреччини (а саме, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику ЄСПЛ, яка є джерелом права в Україні, а також на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх зібраних у справі доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про встановлення факту смерті його матері на тимчасово окупованій території підлягають до задоволення, оскільки іншого порядку встановлення даного факту чинним законодавством не передбачено, а від цього залежать майнові права заявника, в даному випадку спір про право відсутній.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 5, 9, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 258, 263, 264, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Заозерне м.Євпаторія, Республіки Крим.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складання його в повному обсязі, тобто з 06.07.2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної копії судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя:Н. О. Кіосак