ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 391/14/20

провадження № 22-ц/4809/882/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року у складі судді Мумиги І.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, в якому зазначав, що вони з відповідачкою є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними не розірваний. Відповідно до судового наказу, виданого Компаніївським районним судом Кіровоградської області 30.10.2019 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі ј частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Також, він сплачує аліменти ще на одну дитину, згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.12.2019, тому, зважаючи на те що на двох дітей стягується 1/3 частина заробітку (доходу) платника аліментів, він просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних за судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області про стягнення аліментів від 30.10.2019 з ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішення суду законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 28.11.2023 року у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У лютому 2020 року ОСОБА_1 уточнив позовну заяву і просив змінити розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуваних за судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області про стягнення аліментів від 30.10.2019 з ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з часу його звернення до суду і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуваних за судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області про стягнення аліментів від 30.10.2019 року з ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішення суду законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 28.11.2023 року у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судові витрати віднесено за рахунок Державного бюджету України.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку, що визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо 1/3 частини заробітку (доходу) на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і обов`язку обох батьків її утримувати.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що суд при ухваленні рішення не з`ясував, що саме з врахуванням наявного судового наказу від 30.10.2019 Бобринецький районний суд Кіровоградської області 24.12.2019 визначив розмір аліментів на утримання іншої дитини позивача. Тобто, при визначенні розміру аліментів Бобринецький районний суд врахував матеріальний стан платника аліментів та наявність у нього на утриманні сина ОСОБА_3 . Тому при наступних судових розглядах з приводу зменшення (зміни) аліментів за позовом платника аліментів суду необхідно обов`язково встановлювати матеріальний стан платника аліментів та констатувати зміну (погіршення) його матеріального стану.

Вказує, що позивач має постійну роботу, заробіток, має дві земельні ділянки на праві власності, які обробляє одноосібно та отримує від цього дохід, а також два легкові автомобілі. Сімейний стан позивача не зазнав змін з часу видачі судового наказу. Нас син ОСОБА_3 має слабке здоров`я та потребує значних коштів на лікування.

Також, судом не встановлено обставин, які би свідчили про погіршення матеріального стану позивача, що є підставою для застосування судом норм матеріального права, передбачених ст. 192 СК України та які мають наслідком зменшення частки заробітку (доходу), яка стягується в якості аліментів.

Відтак, висновок суду про зменшення розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, є таким, що суперечить обставинам справи про матеріальний стан платника податків.

Зазначає, що оскільки судовий наказ є видом рішення суду, яким визначено розмір аліментів, то для зміни (зменшення чи збільшення) визначеного судовим наказом розміру аліментів при прийнятті судом нового (наступного) судового рішення, суду обов`язково необхідно виходити з оцінки зміни сімейного чи матеріального стану платника аліментів після ухвалення судового наказу згідно з правилом ч.1 ст. 192 СК України. Вважає, що поєднання цих норм права судом при ухваленні рішення від 12.03.2020 не було дотримано.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.11.2011 року сторони перебувають в шлюбі з 08.11.2011 року. (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.06.2012 року сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.12).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.12.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця до повноліття. (а.с.14-17).

Судовим наказом, виданим Компаніївським районним судом Кіровоградської області від 30.10.2019 року, постановою про передачу виконавчого провадження від 05.01.2020 року та постановою про прийняття виконавчого провадження від 06.01.2020 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10-11, 105-108).

Як вбачається з розрахункових листків починаючи з лютого 2018 року по серпень 2019 року ОСОБА_1 має постійне місце роботи в ТОВ «Марлен-КД» та отримує заробітну плату. (а.с. 33-39).

З інформацій Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.01.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 має у власності дві земельні ділянки: розміром 1,0726 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 та 3,295 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червонодолинсьої сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. (а.с. 40-42).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України від 27.01.2020 року ОСОБА_1 має у власності два автомобіля ВАЗ 21043, 1998 року випуску та VOLKSWAGEN PASSAT, 1991 року випуску. (а.с. 43).

З медичної документації дитини ОСОБА_3 встановлено, що дитина часто хворіє та потребує лікування. (а.с.44 - 104).

Відповідно до довідки № 336 від 30.01.2020 року син ОСОБА_3 проживає біля матері і знаходиться на її утриманні. (а.с. 109).

Як вбачається з квитанцій від 11.01.2020 року та січень 2020 року ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачено аліменти в грудні 2020 року - 3 707 грн. та в січні 2020 року 1741 грн. (а.с. 125).

З довідки від 11.02.2020 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Марлен - КД» встановлено, що ОСОБА_1 знаходився з 27.01.2020 року по 30.01.2020 року у м. Амстердам, де відвідував лекції з метою підвищення кваліфікації з питань годівлі свиней. (а.с. 127).

З договору дарування від 28.04.2000 встановлено, що ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 Ѕ частку земельної частки (паю). (а.с. 128).

З довідок про доходи ОСОБА_1 від 21.02.2020 року, видані ТОВ «Марлен-КД», встановлено, що позивач має постійну роботу в ТОВ «Марлен-КД», займає посаду технолога, отримує постійно заробітну плату. (а.с. 151-152).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду (ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів у спірних правовідносинах, оскільки на утриманні позивача перебуває ще одна малолітня дитина. Зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивача відповідає вимогам ст. 182, ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.12.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця до повноліття. (а.с.14-17).

Факт зміни матеріального становища платника аліментів є доведеним, оскільки народження у нього іншої дитини, яку він відповідно до закону зобов`язаний утримувати, свідчить про погіршення його фінансового стану.

З урахуванням наявності на утриманні позивача ще однієї дитини необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/6 частина всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки на утримання їх неповнолітнього сина, з 1/4 частини до 1/6 частини - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання відповідачки на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 є працездатною особою, його матеріальний стан є стабільним, а стягнення аліментів на утримання іншої дитини позивача від іншого шлюбу не свідчить про погіршення його матеріального становища, - спростовуються вимогами закону.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 червня 2020 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко