Ухвала

Іменем України

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 335/5829/17

провадження № 61-6486ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М., розглянув касаційну скаргу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року у справі за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року до суду надійшла позовна заява Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягненнявитрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року у даній справі.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня ухвалення рішення; особа, яка її подала, була обізнана про розгляд справи; обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відсутні.

У березні 2020 року Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Заявник зазначає, що 29 грудня 2017 року він вже звертався до суду з апеляційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року разом із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, але апеляційним судом було відмовлено у задоволенні цього клопотання, апеляційну скаргу залишено без руху, а в подальшому визнано неподаною та повернуто. Однією з причин неподання повторної апеляційної скарги у визначений ЦПК України строк стала відсутність асигнувань для сплати судового збору. Разом з тим, 12 жовтня 2018 року був звільнений у зв`язку зі скороченням посади юрисконсульт, який мав представляти інтереси Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» в суді, іншої особи з освітою за фахом правознавство в Інституті не було. При звільненні колишній юрисконсульт справи у паперовому вигляді нікому не передав, а електронна база на штатному персональному комп`ютері була повністю знищена, що унеможливило здійснення претензійної та позовної роботи. Суд апеляційної інстанції визнав зазначені обставини пропуску строку для подачі апеляційної скарги неповажними та відмовив у відкритті апеляційного провадження, чим позбавив Інститут права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, що унеможливлює захист законних прав та інтересів, внаслідок чого державі буде завдано збитків на суму 25 508,41 грн.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погодившись із рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року, Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» 26 грудня 2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, тобто з пропуском строку на його апеляційне оскарження.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2020 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року визнані неповажними. Апеляційну скаргу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» залишено без руху та надано заявникові строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для направлення до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням інших поважних причин пропуску цього строку та зазначенням підстав для його поновлення.

11 лютого 2020 року на виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2020 року Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» подав заяву, у якій посилався на ті ж самі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, які були зазначені у попередній заяві і які ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2020 року вже були визнані неповажними.

За змістом обох заяв апеляційним судом встановлено, що підставою пропуску строку на апеляційне оскарження стала відсутність асигнувань для сплати судового збору та відсутність юрисконсульта в штаті Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».

Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу без руху, виходив з того, що вказані обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки заявник є юридичною особою, має відповідний штат працівників та зобов`язаний дотримуватись встановлених процесуальним законом вимог. Питання щодо відстрочення сплати судового збору через відсутність асигнувань вирішувалося судом при первинному зверненні з апеляційною скаргою, у задоволенні такого клопотання було відмовлено, тому наразі ці обставини (відсутність коштів у державної установи) не можуть бути поважною причиною для поновлення процесуального строку, який пропущено позивачем терміном більше ніж у 2 роки.

У відповідності до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Встановивши, що заявник був належним чином повідомлений про розгляд справи, копію оскаржуваного судового рішення отримав поштою 16 грудня 2017 року, а з апеляційною скаргою звернувся лише 26 грудня 2019 року, тобто, більше ніж через 2 роки і 1 місяць з дня складення повного його тексту, та через1 рік і 11 місяців після подання первинної апеляційної скарги, при цьому наявність обставин пропуску строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили не підтвердив, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Доводи касаційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження не заслуговують на увагу, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. Разом з тим, вказаним підставам для поновлення процесуального строку апеляційний суд вже надав правову оцінку і обґрунтовано визнав їх неповажними.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року у справі за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко