БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2305/20, cправа № 361/2489/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«12» червня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що із 28 серпня 2009 року вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя між сторонами не склалося через протилежність характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя.Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки він суперечить її інтересам та носить лише формальний характер.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2020 року дану позовну заяву залишено без руху.

29 квітня 2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2020 року залишено без розгляду позовну заяву у частині вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей із матір`ю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 12 червня 2020 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що її бажання розірвати шлюб є стійким. У серпні 2018 року вона зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, однак у зв`язку із наміром зберегти сім`ю, залишила позов без розгляду. Разом з тим, бажаних результатів це не дало.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені.

За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялася про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 28 серпня 2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 550. Прізвище після одруження: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

Від спільного подружнього життя у сторін у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до статті 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статей 104 й 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Із матеріалів справи встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його збереження є недоцільним та суперечить її інтересам. Відповідач у судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, наміру до примирення також не заявив. Разом з тим, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

З огляду на викладене, та враховуючи принцип добровільності шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше його збереження - є неможливим.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 263-265, 280-282 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 28 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Актовий запис № 550.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги на рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ).

Суддя В.О.Василишин