Справа № 201/2601/20
Провадження № 2/201/1870/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

17.03.2020р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с. № 2 - 4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.03.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито і призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 8).

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 20.11.2015р. у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2019р. сторони припинили сімейні відносини та почали проживати окремо. Після припинення сімейних відносин, син проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 500 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 . надав суду відзив на позов (а.с. № 32-34), де зазначив, що не погоджується з вимогами позивачки, оскільки він має нерегулярний дохід, відповідач офіційно ніде не працевлаштований, працює дизайнером фрілансером житлових приміщень та на даний час у зв`язку із скороченням замовлень через введенням на території України карантинних обмежень не має постійного заробітку. У зв`язку з цим просив стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500грн.

Позивачка 26.06.2020р. надала суду відповідь на відзив (а.с. № 45-47), в якому зазначила, що сума, яку може сплачувати відповідач в розмірі 1 500грн., не сприятиме належному забезпеченню їхньої спільної дитини. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, яка може влаштуватися та отримувати стабільний заробіток навіть під час карантинних обмежень.

В наданих суду 07.07.2020р. заяві та клопотанні позивачка та її представник ОСОБА_4 (діє на підставі Ордеру серія АЕ №1022322 від 06.05.2020р. а.с. № 20) позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, справу просила розглядати за їхньої відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 51, 53).

Відповідач в судове засідання 07.07.2020р. не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що матеріали справи містять відповідні докази (а.с. № 39, 43, 44), про причини неявки суд не сповістив. На електронну адресу суду 07.07.2020р. надійшло клопотання відповідача про витребування доказів (а.с. №50).

За таких обставин, враховуючи письмові заяви позивачки та її представника від 07.07.2020р., а також неявку відповідача в судове засідання при належному повідомленні про дату

судового засідання, суд розглянув цивільну справу 07.07.2020р. за відсутності обох сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи 07.07.2020р. здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою суду від 07.07.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про витребування доказів (а.с. № 50), оскільки позивачка в заяві від 07.07.2020р. не заперечувала того факту, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, клопотання про витребування доказів подано ним лише з метою затягування розгляду справи. Суд 07.07.2020р. також ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача (а.с. №54).

Підстав для винесення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність підстав для винесення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач надав суду відзив, з якого вбачається його позиція щодо часткового визнання позовних вимог про стягнення аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, надавши оцінку змісту відзиву та відповіді на відзив, заявам сторін від 07.07.2020р., вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. № 7).

Малолітній син мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 . Дані обставини підтвердив і відповідач в своєму відзиві на позов від 28.05.2020р.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, встановленого ч.5 ст. 157 СК України (в редакції Закону України від 03.07.2018р.).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.п. 1. 2, 3, 3-1, 3-2 частини 1 ст. 182 СК України (в редакції Законів України від 17.05.2017р. та 03.07.2018р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред`явлення позову.

Позивачка в позовній заяві та відповіді на відзив просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2 500 грн., посилаючись на те, що сторони мають пропорційно утримувати дитину (50/50) та дана сума не є дуже великою на сьогоднішній день в порівнянні з цінами у державі. Проте, такий розмір аліментів не узгоджується з нормами ст. 182 Сімейного кодексу України з наступних підстав.

Як зазначає відповідач у своєму відзиві, він не має постійного заробітку у зв`язку з тим, що він офіційно не працевлаштований та є дизайнером фрілансером житлових приміщень та на даний час у зв`язку із скороченням замовлень через введенням на території України карантинних обмежень не має постійного заробітку, що не спростовує й позивачка.

Тоді як відповідно наданій позивачкою довідці про доходи (а.с. №48), позивачка працює в ТОВ «Екол» на посаді спец. по гальванопокриттям та розмір її заробітної плати за останні шість місяців складає 42 000грн. (отже за місяць отримує 7 000грн.).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020р.» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01.01.2020р. -1779грн., з 01.07.2020р. 1859грн., з 01.12.2020р.- 1921грн.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина слід стягнути аліменти в розмірі 1 500грн. щомісячно.

При винесенні рішення, судом враховано, що відповідач не має стабільного заробітку та не працює офіційно, що не заперечувала й позивачка (а.с. №54)

При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом.

При розгляді справи судом також враховано й обов`язок матері у відповідності до положень до ст. 141 СК України утримувати свою дитину до повнолітня і у певних випадках і після досягнення повноліття.

За таких обставин, оцінивши матеріальне становище сторін, зміст аргументів та заперечень обох сторін, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1 500грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2020р. і до досягнення ним повноліття.

Крім того, судом не знайдено правових підстав для задоволення тієї частини позовних вимог ОСОБА_1 , яка стосується встановлення рішенням суду мінімуму, менше якого не може бути стягнуто аліменти з відповідача, а саме не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий мінімум судом зазначається лише при винесенні рішень про стягнення аліментів у частці від доходу боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу аліментів за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 2 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає, що з відповідача на користь держави слід судовий збір у розмірі 840грн.80коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2020р. за майновими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 140, 180 - 184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 2 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, ч.1 ст. 82, ст.ст. 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ст.ст. 274, 279, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1 500 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 17.03.2020р.

Рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.