ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4835/19 Номер провадження 22-ц/814/953/20Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

секретар Зеленська О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Марченко Г.І., відповідачів: приватного виконавця Скрипника В.Л., Мільгевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 22 січня 2020 року, постановлене суддею Кузіною Ж.В. (повний текст складено 27 січня 2020 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу електронних торгів та акту реалізації предмета іпотеки,

в с т а н о в и в:

29.08.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому, із урахуванням заяви від 02.10.2019, просить:

- визнати незаконними електронні торги, проведені ДП «Сетам» за заявкою приватного виконавця Скрипника В.Л., з продажу предмета іпотеки - належної йому на праві приватної власності однокімнатної квартири, загальною площею 29,6 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (лот НОМЕР_1 );

- скасувати протокол №417730, сформований ДП «Сетам» 08.07.2019 о 22:00:08 з проведення електронних торгів з примусової реалізації лота №355689, переможцем яких визнано ОСОБА_2 ; а також акт ВП №57738909 від 29.07.2019 про реалізацію предмета іпотеки, складений приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л.;

- стягнути із приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., ДП «Сетам», ОСОБА_2 на його користь 2 305,20 грн. судових витрат за подачу позову та 384,20 грн. за подачу заяви про його забезпечення, а також 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.09.2005 уклав договір №014/0040/74/31293, за умовами якого Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» (правонаступник ПАТ Райффайзен Банк Аваль») надав йому споживчий кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 19 300,00 дол. США строком дії до 22.09.2025.

Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань укладено іпотечний договір NE014/0040/74/31293 від 22.09.2005, за умовами якого він, як іпотекодавець, передав в іпотеку іпотекодержателю (банку) однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.05.2018 (справа №530/1832/17) із позичальника та його поручителів солідарно стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 416 979,02 грн.

Приватним виконавцем Скрипником В.Л. у межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №530/1832/17 описано та арештовано належне боржнику рухоме і не рухоме майно та, на його думку, з порушенням вимог ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», звернуто стягнення на заставне майно однокімнатну квартиру, що 08.07.2019 реалізована на електронних торгах, переможцем яких визнано ОСОБА_2 .

Вважає, що реалізація предмета іпотеки відбулася з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, а саме, без його, власника квартири, згоди та використовується ним для постійного проживання (іншого житла немає), а її площа становить менше ніж 140 кв.м. З наведених підстав позивач просить захистити порушене право в судовому порядку.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 22.01.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зазначає, що іпотекою забезпечено фінансове зобов`язання в іноземній валюті доларах США, та заперечує посилання суду першої інстанції на заставну вартість іпотечної квартири в гривневому еквіваленті.

Вважає, що суд першої інстанції, досліджуючи рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.05.2018, на підставі якого судом видано виконавчий лист №530/1832/17, не врахував, що позов про стягнення заборгованості подавався відповідно до розрахунку заборгованості в доларах США, а перерахунок вчинено відповідно до офіційного курсу в еквіваленті за курсом НБУ на дату вчинення розрахунку. Розмір такої заборгованості на момент передачі майна на торги районним судом не досліджувався.

Доводить, що приватним виконавцем порушено порядок звернення стягнення на майно, визначений ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки передано на реалізацію нерухоме майно єдине житло боржника, за наявності іншого цінного майна на яке можливо звернути стягнення - монітор Viev Sonic G70, яке було арештоване, але не реалізоване.

Посилаючись на відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно вважає, що приватний виконавець був обізнаний із тим, що квартира, належна позивачу на праві приватної власності, підпадає під дію мораторію, оскільки є єдиним його житлом.

Заперечує обставини, викладені в акті приватного виконавця від 22.04.2019, а саме, що спірна квартира не використовується ним як постійне місце проживання чи перебування і, що він не заперечує проти її реалізації в межах виконавчого провадження №57738909. Зазначає, що не підписував акт приватного виконавця, вперше його побачив під час судового розгляду цієї справи, після чого звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин (кримінальне провадження в ЄРДР №0002697).

Вважає порушенням норм процесуального права відмову районного суду у відкладенні засідання в межах цієї цивільної справи до проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадження №0002697.

Факт свого постійного проживання у кв АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 доводить фотознімками, оприлюдненими на сайті ДП «Сетам», на яких зафіксовані належні позивачу речі, та судовим рішенням №552/4744/19, яке є преюдиціальним і яким відмовлено у його виселенні із спірного житла через дію мораторію.

Зазначає, що районний суд не роз`яснив йому право на звернення за безоплатною правовою допомогою.

Посилаючись на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 25.06.2019 у справі №924/1473/15, від 04.12.2019 у справі №917/1739/19, а також постанову Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №761/6144/15-ц, вважає, що підстави відмови у задоволенні позову є формальними. Висновок суду першої інстанції про недоведеність порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, які могли вплинути на результати торгів, є помилковим, оскільки за умови дотримання вимог Закону прилюдні торги взагалі не могли бути проведені.

12.05.2020 апеляційним судом отримано відзив приватного виконавця Скрипника В.Л. на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Вважає такими, що не стосуються предмета спору доводи апеляційної скарги стосовно договору іпотеки та забезпеченого ним фінансового зобов`язання боржника, тоді як посилання суду першої інстанції на них є встановленням хронології подій, що передували фактичним обставинам справи і які хибно витлумачені позивачем.

Спростовує твердження боржника про відсутність його згоди на реалізацію об`єкта нерухомості та підробку підпису в акті, оскільки ОСОБА_1 особисто ставив свій підпис на усіх процесуальних документах, складених в межах виконавчого провадження, в тому числі на акті від 22.04.2019, яким встановлено відсутність у боржника заперечень щодо реалізації об`єкта нерухомості та, що воно не використовується ним як місце постійного проживання. У спірній квартирі боржник зареєструвався лише 20.06.2019, тобто вже після початку процедури реалізації арештованого майна, проти реалізації об`єкта нерухомості не заперечував, про що пояснив суду першої інстанції.

Стосовно арештованого монітору Viev Sonic G70 повідомляє, що 22.04.2019, на підставі судового рішення від 27.03.2019 (№552/1674/19) про примусове проникнення до помешкання, ОСОБА_1 надав доступ до квартири, де в його присутності та за участі понятих складено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: заставної квартири та монітору Viev Sonic G70. Проведено оцінку арештованого майна, за відсутності заперечень сторін виконавчого провадження із його вартістю, передано на реалізацію через електронні торги; монітор не реалізовано через відсутність допущених учасників торгів.

13.05.2020 до апеляційного суду надійшов відзив представника ДП «Сетам» на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення районного суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Доводить, що ДП «Сетам», як організатор торгів, не здійснює перевірку заявки на відповідність вимогам законодавства. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність такої інформації відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Посилаючись на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 10.05.2018 у справі №925/529/17, від 10.05.2018 у справі №755/21826/15-ц, зазначає, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

20.05.2020 відповідач ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Заперечує підстави застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті», оскільки арештована квартира придбавалася позивачем за кредитні кошти та не використовувалася ним, як постійне місце проживання, проти реалізації квартири позивач не заперечував.

Доводить, що в арештованій квартирі позивач зареєструвався лише 20.06.2019, вже після початку процедури продажу арештованого майна (05.06.2019). Спростовує доводи позивача про його місце реєстрація в м.Зіньків через потребу в лікуванні на цукровий діабет, оскільки відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 №239 отримання інсуліну можливе за місцем диспансерного обліку по місцю проживання.

Посилаючись на відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також обставини, встановлені постановою Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/4375/18 від 10.01.2019, доводить, що ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Вважає, що приватним виконавцем дотримано черговість звернення стягнення, тоді як позивачем не доведено наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними.

09.06.2020 представником позивача адвокатом Марченко Г.І. подано відповідь на відзив ДП «Сетам».

10.06.2020 відповідач ОСОБА_2 заявила клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих у справі №552/4663/19, у вигляді накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (ч.ч.1,3 ст.368 ЦПК України).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Марченко Г.І. підтримали доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні.

Приватний виконавець Скрипник В.Л. заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, оскільки електронні торги іпотечної квартири проведені у відповідності до вимог закону.

Відповідачка ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, наполягаючи на правомірності проведених електронних торгів спірної квартири, за результатами яких вона стала власником указаного об`єкту нерухомості.

Відповідач ДП «Сетам», будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання свого представника не направив.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено та не оспорюється сторонами, що 22.09.2005 ОСОБА_1 уклав з Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник ПАТ Райффайзен Банк Аваль») кредитний договір №014/0040/74/31293, за умовами якого банк надав йому споживчий кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 19 300,00 дол. США строком дії до 22.09.2025.

У той же день ОСОБА_1 придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу серії 086238, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №7476./а.с.109-110 т.1/

Для забезпечення кредитних зобов`язань 22.09.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки №014/0040/74/31293. Цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №014/0040/74/31293 від 22.09.2005, предмет іпотеки становить квартира АДРЕСА_3 , заставною вартістю 115 400,00 грн./а.с.95-100 т.1/

04.09.2008, на підставі додаткового договору №2 до договору іпотеки, сторонами правочину погоджено, що договір іпотеки №014/0040/74/31293 від 22.09.2005 також забезпечує виконання зобов`язання за кредитними договорами №014/0040/82/82323 від 21.05.2007 та №014/0026/82/112637 від 04.09.2008; заставна вартість предмета іпотеки збільшена з 115 400,00 грн. до 223 702,00 грн./а.с.101 т.1/

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.05.2018 (справа №530/1832/17) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» достроково, заборгованість за кредитним договором №014/0040/74/31293 від 22.09.2005, у сумі 416 979, 02 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 368 445, 35 грн., в тому числі прострочену заборгованість за кредитом в сумі 36 146,60 грн. заборгованість по сплаті відсотків в сумі 48 533,67 грн., в тому числі прострочену заборгованість за відсотками в сумі 46 210, 98 грн./а.с.15-17 т.2

16.07.2018, на виконання указаного судового рішення, районним судом видано виконавчий лист №530/1832/17 відносно боржника ОСОБА_1 /а.с.63-64 т.1/

13.11.2018 АТ «Райффайзен Банк аваль» звернувся до приватного виконавця Полтавського виконавчого округу Скрипника В.Л. із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №530/1832/17 та звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_3 ./а.с.65-66 т.1/

Постановами приватного виконавця від 21.11.2018 ВП №57738909 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №530/1832/17, боржником за яким є ОСОБА_1 , накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 459 276,92 грн. /а.с.67-68, 69 т.1/

Постановами приватного виконавця від 26.11.2018, 15.02.2019 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках АТ «ОТП Банк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Ощадбанк» та всіх інших рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 459 276,92 грн. /а.с.76, 78 т.1/

Згідно відомостей, наданих КП «ЖЕО №2», ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , зареєстрований у ній з 20.06.2019./а.с.13, 94, т.1/ Станом на 28.01.2019 місцем його реєстрації було АДРЕСА_4 , що підтверджується листом міського голови Зіньківської міської ради Полтавської області №02-28/116./а.с.104 т.1/.

22.04.2019 приватним виконавцем за участі боржника ОСОБА_1 та понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 складено акт, яким засвідчено відсутність у боржника

будь-якого рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення. Зі слів боржника встановлено, що кв. АДРЕСА_3 не використовується ним як постійне місце проживання чи перебування. Крім того, боржник не заперечує проти реалізації вказаної квартири у межах виконавчого провадження №57738909./а.с.84 т.1/.

Ринкова вартість спірного об`єкта нерухомості визначена на підставі звіту про його оцінку та, без врахування ПДВ, становить 253 000,00 грн., про що сторони виконавчого провадження повідомленні листом приватного виконавця №2371 від 20.05.2019, яким також роз`яснено право судового оскарження результатів оцінки./а.с.108 т.1/

05.06.2019 приватним виконавцем сформована та надіслана ДП «Сетам» заявка на реалізацію арештованого майна ВП №57738909 однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , оцінка (без ПДВ) 253 000,00 грн./а.с.117 -118 т.1/

Згідно протоколу №417730 проведення електронних торгів від 08.07.2019, лот №355689 (предмет іпотеки однокімнатна квартира АДРЕСА_3 ) продано за 260 000,00 грн., переможцем торгів визнана ОСОБА_2 ./а.с.10-11 т.1/

Відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки від 29.07.2019 ВП №57738909, складеного приватним виконавцем Скрипником В.Л., кошти за придбане нерухоме майно сплачені ОСОБА_2 у повному обсязі./а.с.12 т.1/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, позивачем не обґрунтовано та не доведено порушення порядку реалізації майна на електронних торгах і так само порушення цим його прав та законних інтересів.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Розділом VІІ Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника, що у відповідності до ч.1 ст.48 цього Закону, полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.7 ст.51 наведеного Закону, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням Закону України «Про іпотеку».

Згідно з приписами ч.1 ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до договорів купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Приписами Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 визначена процедура підготовки до проведення торгів, зокрема: опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

З огляду на наведені норми матеріального права та враховуючи позицію Великої Палати, викладену в постанові від 15.01.2020 у справі №367/6231/16-ц, предмет доказування у спірних правовідносинах становлять такі факти: чи мало місце порушення Порядку реалізації арештованого майна; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати торгів.

Із матеріалів справи убачається, що передача майна на реалізацію здійснена приватним виконавцем за згодою боржника після визначення експертної оцінки ринкової вартості об`єкта нерухомості, розмір якої сторонами виконавчого провадження не оспорювався, вартість майна, визначена у звіті, на період його реалізації була дійсною, що відповідає вимогам ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та ІІ Розділу Порядку реалізації арештованого майна./а.с.108 т.1/

Заявка на реалізацію арештованого майна сформовано приватним виконавцем у відповідності до вимог п.2 Розділу ІІ Порядку, та містить відомості щодо: ПІБ приватного виконавця, виконавчого округу, номеру посвідчення та виконавчого провадження; найменування сторін; форму реалізації арештованого майна (електронні торги); тип майна та його найменування (предмет іпотеки: однокімнатна квартира загальною площею 29,6 кв.м, житловою площею 16,3 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; оцінка (грн..) без ПДВ 253 000,00 грн.); відомості про зберігача - ОСОБА_1 та про обтяження майна; підстави виникнення права власності та відомості про зареєстрованих осіб, зокрема, ОСОБА_1 ; банківські реквізити, електронну пошту приватного виконавця;фотоматеріали; підпис приватного виконавця./а.с.117-118 т.1/

Подальша процедура проведення торгів здійснена ДП «Сетам» у відповідності до положень розділів V та VІІІ цього Порядку.

Доводи апеляційної скарги не встановлюють порушень при проведенні електронних торгів заставної квартири та фактично зводяться до заперечень природи фінансового зобов`язання і розміру заборгованості, в межах якої звернуто стягнення на предмет іпотеки. Наведене, а також черговість стягнення та реалізації арештованого майна, в тому числі належного боржнику монітору, не стосується правил проведення торгів, має самостійний спосіб оскарження та не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Колегія суддів відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги позивача про те, що проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна відбулося з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», про які приватний виконавець мав бути обізнаний.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Тобто, цим Законом чітко передбачені умови, за яких цей мораторій застосовується, та підстави, які виключають його застосування, зокрема, без згоди власника, якщо нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Із матеріалів справи убачається, що приватним виконавцем під час виконання судового рішення щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості встановлено, що іншого нерухомого майна, крім спірної квартири, він у власності не має.

Разом із цим, згідно повідомлення КП «ЖЕО №2» від 03.01.2019, зареєстровані особи за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні./а.с.94 т.1/ Фактично ОСОБА_1 постійно проживав за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується повідомленням Зіньківської міської ради Полтавської області №02-28/116 від 28.01.2019./а.с.104 т.1/

Наведене свідчить, що спірна квартира не використовувалася позивачем, як місце його постійного проживання, що виключає підстави застосування до спірних правовідносин вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті», та відповідає висновкам суду першої інстанції й не спростовано позивачем в апеляційному суді.

Також колегія суддів приймає до уваги тривалість виконавчого провадження ВП №, в межах якого звернуто стягнення на спірну квартиру, відкритого 21.11.2018 із врахуванням місця проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 ./а.с.69 т.1/ При цьому, боржник не заперечує, що за вказаною адресою отримував поштову кореспонденцію від приватного виконавця.

Згода на реалізацію спірної квартири підтверджена ОСОБА_1 22.04.2019, що доводиться актом приватного виконавця./а.с.84 т.1/ Крім того, таку ж згоду він надав, підписуючи повідомлення приватного виконавця про визначення вартості майна із роз`ясненням можливості її оскарження в судовому порядку, отриманого ним 20.05.2019, але відповідне право боржником не реалізовано, заперечення проти реалізації квартири за початковою ціною 253 000,00 грн. відсутні. При цьому заявка на реалізацію арештованої квартири надана приватним виконавцем Скрипником В.Л. до Полтавської філії ДП «Сетам» 05.06.2019, а зареєстрував позивач своє місце проживання у спірній квартирі лише 20.06.2019.

Твердження позивача про те, що проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна відбулося усупереч Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», про які приватний виконавець мав бути обізнаний, колегією суддів відхиляються. По-перше, згідно п.1.3 договору іпотеки 014/0040/74/31293 від 22.09.2005, сторонами правочину погоджено заставну вартість предмета іпотеки на суму 115 400,00 грн., чим фактично змінено валюту кредитного зобов`язання /а.с.101 т.1/; по-друге, боржник надав згоду на реалізацію предмета іпотеки за початковою ціною 253 000,00 грн., що підтверджується відміткою на повідомленні про визначення вартості майна боржника за вих №2371 від 20.05.2019./а.с.108 т.1/ по-третє, спірна квартира не була місцем постійного проживання позивача, оскільки з моменту набуття права власності на квартиру, яка є предметом іпотеки, а саме - 22.09.2005, та до початку виконавчого провадження (21.11.2018) і подальшої реалізації об`єкта нерухомості на електронних торгах, позивач проживав у м.Зінькові та зареєстрував місце проживання у спірній квартирі лише 20.06.2019, будучи обізнаний про початок процедури реалізації арештованої квартири.

Розміщені на сайті ДП «Сетам» фотознімки квартири із речами таких висновків не спростовують та не доводять факт постійного проживання позивача за вказаною адресою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не підписував згаданий акт від 22.04.2019 та не давав згоди на реалізацію квартири, колегія суддів оцінює критично та відхиляє, оскільки упродовж виконавчого провадження та підготовки електронних торгів щодо спірної квартири ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його незгоду з діями приватного виконавця. Натомість, поведінка боржника станом на 22.04.2019, коли приватний виконавець склав відповідний акт, та на 20.05.2019, коли приватний виконавець повідомив ОСОБА_1 про вартість майна, яке підлягає реалізації на торгах, вказує на погодження боржником виконавчих дій та наявність його вільного волевиявлення щодо реалізації квартири для погашення заборгованості за кредитним зобов`язанням.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях є непослідовним та суперечливим, оскільки, заперечуючи підпис на акті від 22.04.2019, в поясненнях суду апеляційної інстанції заявив, що підписував надані йому приватним виконавцем документи, однак їх не читав.

Також у суді першої інстанції позивач, усвідомлюючи юридичні наслідки своєї поведінки, пояснював, що не заперечував проти реалізації квартири з метою покриття всієї заборгованості по кредиту, а в квартирі зареєструвався за порадою адвоката через наявний спір./а.с.217-218 т.1/

Доводи апеляційної скарги про відсутність належної правової допомоги, порушені районним судом його права на безоплатну правову допомогу є безпідставними, оскільки з позовних вимог вбачається, що правова допомога йому була надана. Із клопотаннями про отримання безоплатної правової допомоги позивач не звертався, із процесуальними права був обізнаний, що зафіксовано у протоколах судового засідання.

Доводи апеляційної скарги щодо преюдиційності судового рішення по справі №552/4744/19, в якій ухвалено рішення про відмову у примусову виселенні ОСОБА_1 зі спірної квартири, колегією суддів відхиляються. Встановлені вказаним рішенням обставини не є преюдиціальними в даній справі та не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання електронних торгів недійсними.

Інші доводи апеляційної скарги, наведені в обґрунтування підстав позову, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки судом першої інстанції не досліджувалося та в силу ст.367 ЦПК України, виходять за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих у справі №552/4663/19, у вигляді накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , апеляційний суд не вирішує, оскільки згідно ст. ст.158, 264 ЦПК України, розгляд такого клопотання належить до повноважень районного суду, як суду першої інстанції, який застосував заходи забезпечення позову.

Крім того, відповідно до положень ч.ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, такі заходи зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.06.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська