П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020року м. Київ

Справа № 758/3594/15-ц

Провадження: № 22-ц/824/7721/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Захарчук С.С.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження

у справіза позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи свої вимоги тим,що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року позов ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ICKGMCU.22251.004 від 14.02.2012 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором за період з 14.02.2012 року по 17.03.2015 рокуу розмірі 11 152,45 грн, заборгованість за відсотками за період з 14.02.2012 року по 17.03.2015 рокуу розмірі 8 106,24 грн., пеню за період з 18.03.2014 року по 17.03.2015 рокуу розмірі 7 868,45 грн., а всього стягнуто27 127,14 грн. 06.02.2018 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 103 за кредитними договорами, в тому числі, і за кредитним договором № ICKGMCU.22251.004 від 14.02.2012.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Не погодившись із таким судовими рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що згідно умов договору № 103 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 06.02.2018 року банк та новий кредитор зобов`язані повідомити боржників про відступлення права вимоги за основними договорами протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством, однак зазначених повідомлень їй вручено не було. Будь-яких підтверджень, що дані повідомлення хоча б направлялись до суду надано не було. Також зазначала, що заяву підписано та подано представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за дорученням всупереч норм ч. 1 ст. 60 ЦПК України, окрім того, подана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме не зазначено інформації про заявника та не сплачено судовий збір. На її думку, суд самостійно замінив сторону у справі, незважаючи на вимоги ст. 51 ЦПК. Також суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зобов`язання нею виконано в повному обсязі перед первісним стягувачем та, розглядаючи подану ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заяву, порушив строки, передбачені ст. 442 ЦПК України, невірно визначив строки на оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 04 червня та 22 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

02 липня 2020 року до суду надійшло клопотання директора ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» Правника О.П. про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

ОСОБА_1 судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції виходив із того, що згідно договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 103, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 06.02.2018 року, правонаступником ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», до якого перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , а дані щодо виконання судового рішення відсутні, та як наслідок дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження з ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з частиною другою статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2015 позов ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором за період з 14.02.2012 по 17.03.2015 у розмірі 11 152, 45 грн, заборгованість за відсотками за період з 14.02.2012 по 17.03.2015 у розмірі 8106, 24 грн, пеню за період з 18.03.2014 по 17.03.2015 у розмірі 7 868, 45 грн., а всього стягнуто 27 127,14 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 271, 27 грн (а.с. 170-171).

11.02.2016 року Подільським районний суд м. Києва видано виконавчий лист (а.с. 172).

06.02.2018 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» (банк) та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 103 (далі - договір) (а.с.168).

Відповідно до п. 2.1 цього договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2.2 договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Згідно додатку до договору, що містить витяг з Реєстру Боржників ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», банком було відступлено право вимоги новому кредитору ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № ICKGMCU.22251.004 від 14.02.2012 року (а.с. 169).

Відповідно до п. 6.2 договору новий кредитор підписанням цього договору підтверджує, що до моменту кладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із основними договорами та правами вимоги. Підписанням цього договору новий кредитор підтверджує та гарантує отримання усіх необхідних рішень та погоджень уповноважених органів управління та контролю нового кредитора, а також органів державної влади на укладення та виконання цього договору, підтверджує отримання усіх необхідних згод на поширення персональних даних представників нового кредитора. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті договору гарантій та запевнень.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (п. 65 договору).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, а тому заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд самостійно замінив сторону у справі, незважаючи на вимоги ст. 51 ЦПК, колегія суддів оцінює критично, з огляду на те, що скаржниці достеменно відомо про наявність в матеріалах справи заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, яка, на її думку, підписана та подана представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за дорученням всупереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України, та не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено інформації про заявника та не сплачено судовий збір за їх подання.

При цьому, слід звернути увагу на те, що положення статті 51 ЦПК України стосуються залучення до участі у справі співвідповідача або заміни первісного відповідача належним відповідачем, у разі подання позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом та застосовуються на стадії закінчення підготовчого провадження, у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача, або на стадії розгляду справи по суті у передбачених цим кодексом випадках, в той час коли заміна сторони виконавчого провадження регулюється положеннями статті 442 ЦПК України та застосовується на стадії виконання судових рішень.

Доводи про порушення заявником вимог ст. 60 ЦПК України не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

За змістом ч.2 ст.60 ЦПК України під час розгляду справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла 18-річного віку, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Частиною 1 ст.246 ЦК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до змісту заяви про заміну сторони виконавчого провадження, представником позивача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за довіреністю, який підписав подану заяву, є ОСОБА_5 .

До заяви додана копія довіреності №924від 17.07.2018 року, яка видана ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», в особі директора, який діє на підставі Статуту, ОСОБА_6 та уповноважує Завадську О.В., зокрема, представляти інтереси товариства у всіх судових установах України та подавати та підписувати від імені товариства заяви, запити, вимоги, прохання, позовні заяви, процесуальні документи, клопотання, скарги, тощо.

Щодо сплати судового збору, колегія суддів звертає увагу на те, що стаття 4 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, при цьому заява про заміну сторони стягувача до цього переліку не входить.

Доводи апеляційної скарги про те, що первісний та новий кредитори не повідомляли її, боржника, про відступлення права вимоги за основним договором, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом вищенаведених статей 516, 517 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця заміна не впливає на обов`язок боржника погашати кредит взагалі, зокрема, первісному кредитору - у випадку неповідомлення кредитором боржника про передачу права вимоги іншій особі.

Будь-яких доказів щодо виконання своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості ОСОБА_1 ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

За таких підстав, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставним та необґрунтованими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль