Справа № 643/9380/15-ц
Провадження № 2/643/1441/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ДУ «Харківський слідчий ізолятор», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової Вікторії Анатоліївни, ОСОБА_8 , третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про вселення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про стягнення процентів за договором поики, трьох процентів річних, неустойки у розмірі еквівалентному 7918,00 доларам США а також неустойку в сумі 1 776 000,00 грн.; звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 ; виселення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1 (а.с.2-10 т.3).

ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , в який просив в рахунок задоволення позовних вимог за договором позики від 24.11.2010 на загальну суму 705854,42 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.116 т.3).

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.11.2020 ОСОБА_5 позичив ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 валютні цінності на суму 22529,00 доларів США, за договором позики від 24.11.2010, посвідченим ПН ХМНО Малаховою Г.І. за р. № 4289, на строк не пізніше 24.11.2011. 21.09.2012 укладений договір про відступлення права вимоги за договором позики, посвідчений ПН ХМНО Малаховою Г.І. за р. № 2897, за яким ОСОБА_1 набув всі права первісного кредитора у зобов`язанні за договором позики від 24.11.2010. 21.09.2012 з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, між ОСОБА_5 в особі його представника, та ОСОБА_1 укладений договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_5 поручився за виконання відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зобов`язань за договором позики. За час дії договору позики відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повернута лише частина боргу у розмірі 1800,00 доларів США. За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 у справі № 643/2512/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 24.11.2010 у розмірі 262028,34 грн., а також судові витрати у розмірі 194,99 грн. з кожного. За наслідками апеляційного оскарження рішення суду апеляційним судом Харківської області рішення суду змінено, та додатково стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 89343,19; штраф за порушення зобов`язань у розмірі 351371,53 грн.; понесені судові витрати у розмірі 842,13 грн. з кожного.

ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , з виселенням та зняттям з реєстраційного обліку. На обґрунтування вимог посилається на те, що ним направлялися відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги про виконання зобов`язання за договором позики від 24.11.2020, проте відповідача зобов`язання з повернення позичених коштів не виконали. Пунктом 11 Іпотечного договору від 24.11.2010 зазначено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим договором або ж договором позики у встановлений Іпотекодержателем термін, таку вимогу Іпотекодержатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом цього договору. Цим застереженням сторони домовилися визначити такі можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки, як, зокрема, набуття права власності на предмет іпотеки Іпотекодаржетелем. У зв`язку з чим ОСОБА_1 скористався правом, закріпленим в ст. 37 Закону України «Про іпотеку», та набув право власності на предмет іпотеки. Проте, проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в належній позивачу квартирі є порушенням прав позивача, як нового власника зазначеного майна (а.с.118-120 т.3).

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2017 у справі № 643/9380/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення (а.с.254-257 т. 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 заочне рішення суду від 17.05.2017 скасовано, та справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.44-45 т.2).

15.03.2018 ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , Харківської установи виконання покарань УДПС України в Харківській області (№27), приватного нотаріуса ХМНО Малахової Г.І., приватного нотаріуса ХМНО Широкової В.А., ОСОБА_8 , третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якій просить вселити ОСОБА_1 до належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 . На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , та з 19.05.2016 він є єдиним законим власником вказаної квартири, відповідачі протиправно чинять йому перешкоди у вселенні до належної йому на праві власності квартири (а.с.69-70 т.2).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.02.2019 у справі № 643/9380/15-ц цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Харківської установи виконання покарань УДПС Україна в Харківській області (№27), приватного нотаріуса ХМНО Широкової В.А., приватного нотаріуса ХМНО Малахової Г.І., ОСОБА_8 , третя особа - ГУ ДКС України у Харківській області про визначення правочинів недійсними, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, залишено без розгляду (а.с.26-27 т.4).

Постановою Харківського апеляційного суду від 20.11.2019 ухвала суду від 12.02.2019 скасована, та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.95-99 т.4).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019 справу № 643/9380/15-ц передано в провадження судді Поліщук Т.В. (а.с.107 т.4).

Ухвалою суду від 03.12.2019 при прийнятті справи до провадження та призначення до розгляду в порядку загального позовного провадження, позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду документів на підтвердження сплати судового збору в частині кожної вимоги немайнового характеру, а саме: позивачу ОСОБА_2 у розмірі 2192 грн. 40 коп., позивачу ОСОБА_4 - у розмірі 2436,00 грн., або надання суду документи, що підтверджують підстави звільнення позивачів від сплати судового бору відповідно до закону, упродовж десяти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що у разі неусунення недоліків у встановлений судом строк позовна заява на підставі п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України буде залишена без розгляду (а.с.114-116 т.4).

Ухвалою суду від 04.06.2020 у справі № 643/9380/15-ц позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Харківського слідчого ізолятора, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової В.А., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І., ОСОБА_8 , третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про визнання договору позики недійсним; про визнання договору відступлення права вимоги за договором позики недійсним; про визнання договору відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсним; про визнання довіреності недійсною; про визнання дублікату довіреності недійсним, залишено без розгляду. Вказана ухвала учасниками справи не оскаржена та набрала законної сили (а.с.55-57 т.5).

У встановлений строк, достатній для надання відзиву, відповідачі відзив на позовну заяву не подали.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і вчасно, причини неявки суду не повідомили, в зв`язку з чим суд визнає їх неявку неповажною та вирішує справу не підставі наявних в ній даних (доказів), відповідно до положень ст. 223 ЦПК України.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про розгляду справи без його участі, в якій просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що колишні власники квартири не звільнили іпотечне майно, не передали позивачу ключі від вхідних дверей, не забезпечили його вільним доступом до квартири, та продовжують користуватися квартирою на свій розсуд, не впускають позивача до квартири. Позивач не вважає вправі самостійно ламати вхідні замки на дверях до своєї нерухомості та самостійно займати житло.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 24.11.2010 між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (позичальниками) укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. р. № 4289, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальникам, а позичальники прийняли валютні цінності на суму 22520 доларів США на строк не пізніше 24.11.2011. (а.с.12 т.3).

24.11.2010 між ОСОБА_2 (іпотекодавець) та ОСОБА_5 (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І., р. № 4292, відповідно до умов якого, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 24.11.2010, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить іпотекодавцю наступним чином: 1/3 частина - на підставі договору купівлі-продажу частини квартири, укладеним між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 ; 2/3 - на підставі договору дарування, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.66-69 т.3).

21.09.2012 між ОСОБА_5 в інтересах та від імені якого діяла ОСОБА_8 , та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за договором позики від 24.11.2010 (а.с.13 т.3).

21.09.2012 між ОСОБА_5 , в інтересах та від імені якого діяла ОСОБА_8 та ОСОБА_1 укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. за р. № 2899, відповідно до умов якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за Іпотечним договором від 24.11.2010 (а.с.72 т.3).

21.09.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , в інтересах та від імені якого діяла ОСОБА_8 , укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_5 (поручитель) поручеється перед ОСОБА_1 (кредитор) за виконання зобов`язань боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за договором позики від 24.11.2010 (а.с.14 т.3).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2016, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі іпотечного договору серія та номер 4291 від 24.11.2020, видавник: приватний нотаріус ХМНО Малахова Г.І.; договору про відступлення права за іпотечним договором серія та номер 2899 від 21.09.2012, видавник: приватний нотаріус ХМНО Малахова Г.І. (а.с.121-122 т.3).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 адміністративний позов ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., третя особа - ОСОБА_1 про скасування рішення, задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29754524 від 25.05.2016 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , прийнятого на підставі договору відступлення права вимоги за договором позики від 21.09.2012. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_12 , ОСОБА_1 на рішення суду від 08.02.2018, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 по справі № 820/2929/17 скасовано, провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа - ОСОБА_1 про скасування рішення - закрито (а.с.161-163 т.2).

Отже, на час розгляду справи квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності за позивачем - ОСОБА_1 , сторонами не надані докази про скасування рішення про державну реєстрацію права власності позивача, інших підстав вибуття вказаної квартири з права власності позивача, та матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 чинять позивачуперешкоди у вселенні до належної йому на праві власності квартири, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Харківської установи виконання покарань УДПС України в Харківській області (№27), приватного нотаріуса ХМНО Малахової Г.І., приватного нотаріуса ХМНО Широкової В.А., ОСОБА_8 про вселення, не підлягає задоволенню через недоведеність.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 (а.с.1 т.3).

В зв`язку з уточненням позовних вимог та зміною предмету позову, з майнового на немайновий, сума судового збору за цим позовом становить 840 грн. 80 коп., яку суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягує на користь позивача з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , в рівних частках, по 168 грн. 16 коп., з кожного.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про вселення, задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ДУ «Харківський слідчий ізолятор», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової Вікторії Анатоліївни, ОСОБА_8 , про вселення, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, в рівних частках, по 168 (сто шістдесят вісім) грн. 16 коп., з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, з урахуванням положень п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві положення) ЦПК України, доповненим згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. В. Поліщук