ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №522/21240/19

Апеляційне провадження №22-ц/813/4791/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оріон»,

представник відповідача адвокат Косов Олександр Васильович,

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Косова Олександра Васильовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оріон» на ухвалу Приморського районного суд м. Одеси від 19 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оріон» (далі-ТОВ «ФК «Оріон») про захист прав споживачів шляхом визнання несправедливою та недійсною заборгованість за кредитним договором в розмірі 834 179,31 грн.,встановлену ТОВ «ФК «Оріон» за кредитним договором від 26 березня 2008 року №10/24/08-І, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ Кредитпромбанк».

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 05 жовтня 2010 року (справа№2-282/10) з нього на користь ПАТ «Кредитпромбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором від 26 березня 2008 року в сумі 401 142,47грн.

У 2013 році між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними зобов`язаннями до нього.

08 серпня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Оріон» укладено договір про відступлення права вимоги, зокрема права вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 .

З реєстру боржників йому стало відомо,що його заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Оріон» станом на 08 серпня 2019 року склала 834 179,31 грн.

Посилаючись на те, що нарахування заборгованості у вказаній сумі є несправедливою та недійсною позивач просив задовольнити його позов ст.ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.1-4).

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Приморського районного суд м.Одеси від 19 грудня 2019 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Оріон» про захист прав споживача шляхом визнання несправедливою та недійсною заборгованість за кредитним договором направлена за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, за місцем проживання позивача.

Судове рішення мотивовано тим, що ні позивач, ні відповідач не мають місця реєстрації чи юридичної адреси в Приморському районі м.Одеси, тому справу необхідно направити до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за реєстрацією та місцем проживання позивача ( АДРЕСА_1 ) а.с.18.

Позивачем вказана ухвала не оскаржена.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник Косов О.В. в інтересах ТОВ «ФК «Оріон» просить ухвалу суду скасувати, справу направити за підсудністю для продовження розгляду до Приморського районного суд м.Одеси.

Неправильність судового рішення суду мотивував порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Зокрема, апелянт, зазначив, що:

- суд першої інстанції помилково керувався ч.5ст.28 ЦПК України та помилково не застосував вимоги ч.2ст.27 ЦПК України, яка передбачає, що позови до юридичних осіб пред`являються до суду за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та не надіслав справу до Печерського районного суду м. Києва, тобто за місцем реєстрації TOB "Фінансова компанія "Оріон", яке зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 13/1, офіс 417,

- предмет позову не пов`язаний з захистом прав споживачів,а пов`язаний з оскарженням дій відповідача по нарахуванню заборгованості за кредитним договором, тобто виконанням зобов`язань за кредитним договором (а.с.36-39).

Згідно ч.13ст.7,ч.1ст.368 ЦПК України розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів палати з розгляду цивільних справ зменшилась з 48 до 15 суддів), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, ст.28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача.

Альтернативною є підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

За ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «Оріон» про захист прав споживачів шляхом визнання несправедливою та недійсною заборгованість за кредитним договором в розмірі 834 179,31 грн., встановленої ТОВ «ФК «Оріон» за кредитним договором від 26 березня 2008 року №10/24/08-І, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк».

При цьому посилався на те, що він є споживачем послуг ТОВ «ФК «Оріон», що відповідачем порушені права позивача як споживача банківських послуг, передбачені нормами Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: ст.ст.11,18 Закону та п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відносно несправедливого нарахування йому заборгованості за кредитним договором від 26 березня 2008 року в сумі 834 179,31грн.

Звертаючись до суду позивач посилався на норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, в позові зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-4).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації політики у сфері захисту прав споживачів.

Крім того, сам позивач визначає підставу та предмет позову, а тому якщо у позовній заяві міститься посилання на порушення відповідачем прав позивача як споживача, право вибору суду для звернення з таким позовом належить позивачу. Коли ж пред`явлення позову не пов`язано із захистом прав споживачів, встановлена для цих позовів альтернативна підсудність не поширюється.

Тобто, позивач звернувся до суду на захист своїх прав, що витікають з кредитного договору, що у свою чергу свідчить про наявність спору, пов`язаного із захистом прав споживачів фінансово-кредитних послуг.

Висновок суду першої інстанції про те, що справа підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки позивач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області від 20 січня 2020 року відкрито провадження по даній справі (а.с.28).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що даний позов має пред`являтися відповідно до вимог ч.2 ст.27 ЦПК України за місцезнаходженням юридичної особи, є необґрунтованими, оскільки ст.27 ЦПК України визначає загальні правила підсудності, а ст.28 ЦПК України, яка надає позивачу право вибору підсудності, є спеціальною нормою і підлягає застосуванню при визначенні підсудності за вказаними у ній видами позовів.

Також є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що на дані правовідносини не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки в даному випадку прийняття грошей від позивача та зобов`язання їх повернути з процентами є фінансовою послугою, що передбачено п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту), а відтак є послугою у розумінні п.17 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» і підпадає під дію цього закону.

Крім того, суд на стадії відкриття провадження у справі не вправі робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача як споживача та чи поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини. Зазначені обставини суд може встановити лише під час розгляду справи по суті.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Косова Олександра Васильовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оріон» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суд м. Одеси від 19 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 липня 2020 року.

Головуючий

Судді: