Постанова

Іменем України

30 червня2020 року

м. Київ

справа №331/127/18

провадження №61-10251св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року у складі судді Кіяшко В. О. та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Маловічко С. В., Кочеткової І. В., Онищенка Е. А.,

учасники справи:

позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра»(далі - Фонд гарантування) звернулася до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом, у якому просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку кредитну заборгованість у розмірі 28 865,11 доларів США, що еквівалентно 793 555,71 грн.

Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору, укладеного 19 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра»(правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», далі - банк) та ОСОБА_2 , останній отримав кредит у розмірі 19 900 доларів США, на термін до 15 листопада 2010 року.

Виконання умов кредитного договору забезпечено договорами застави особистого майна та застави обладнання, укладеними того ж дня між банком та ОСОБА_2 . Крім того між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанцій

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області

від 16 квітня 2018 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване пропуском позивачем строку позовної давності про застосування якого просили відповідачі до ухвалення судом судового рішення.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанцій

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 квітня 2019 рокуапеляційну Уповноваженої особи залишено без задоволення. Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 квітня

2018 рокузалишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд також указав, що оскільки відповідачем подано заяву про застосування позовної давності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові з цих підстав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року, Фонд гарантування просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки банк звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права у межах позовної давності, оскільки правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Не враховано, що мало місце переривання перебігу позовної давності, оскільки у квітні 2010 року ПАТ КБ «Надра» було пред`явлено позов до суду.

Аргументом касаційної скарги також указано те, що заявник був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою апеляційного суду від 01 квітня 2019 року про відмову у проведенні судового засідання у режимі відеоконференції, що у свою чергу спричинило обмеження права позивача на участь у судовому засіданні, на участь у досліджені доказів, надання пояснень суду, а також надання заперечень проти доводів та міркувань відповідачів, які надавались у судовому засіданні.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Інші учасники справи відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

У зобов`язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

За статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Судами встановлено, що за умовами укладеного між сторонами кредитного договору кінцевим терміном погашення кредиту

є 15 листопада 2010 року, останній платіж здійснено 14 жовтня

2009 року. У квітні 2010 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за цим же кредитним договором.

Звертаючись з даним позовом, банк просив стягнути заборгованість у загальному розмірі 28 865,11 доларів США, що еквівалентно

793 555,71 грн, яка складається з: 10 014,80 доларів США, що еквівалентно 275 325,53 грн, заборгованість за кредитом;

10 802,54 доларів США, що еквівалентно 296 981,97 грн заборгованість по сплаті відсотків; 7 034,94 доларів США, що еквівалентно

193 403,62 грн пеня за прострочення сплати кредиту; 1 012,83 доларів США, що еквівалентно 27 844,59 грн штраф за порушення умов кредитного договору.

Вимоги про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України не заявлялись.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Однією із підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників. Позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року справа № 357/9126/17-ц (провадження № 61-36495св18).

Разом з тим, з даним позовом банк звернувся у грудні 2017 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, передбаченого статтею 257 ЦК України, про застосування наслідків пропуску якого під час розгляду справи заявлено відповідачем.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову за пропуском строку позовної давності у задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Згідно із частиною першою статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.

Апеляційним судом встановлено, що відсутня технічна можливість проведення відеоконференції з Господарським судом міста Києва, а тому клопотання банку не підлягало задоволенню.

Банком не заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість проведення відеоконференції.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Інші доводи касаційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судами оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, що, на думку заявника свідчить про дотримання ним строку позовної давності та наявність у нього прав для стягнення заборгованості за кредитним договором, строк кредитування за яким закінчився.

У справі, яка переглядається, судами надано належну оцінку всім наданим сторонами доказам, до переоцінки яких, в силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції вдаватись не може, оскільки встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів попередніх інстанцій.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін,оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська