Справа № 683/53/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Свідерської К.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 січня 2019р. звернувсь з позовом до ОСОБА_3 про стягнення за договором позики 6 484,77 доларів США, що еквівалентно 181727,5 грн., з яких 6000 доларів США, що еквівалентно 168142,43 грн. - сума боргу та 487,77 доларів США, що еквівалентно 13585,07 грн. - 3 % річних. В обґрунтування позову посилався на те, що 12 лютого 2016 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача 6000 доларів США та взяла на себе зобов`язання повернути борг протягом двох місяців з дня укладення договору позики, однак у строк, визначений договором, не виконала взятих на себе зобов`язань і кошти не повернула. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу 6 000 доларів США, що еквівалентно 168142,43 грн., 487,77 доларів США, що еквівалентно 13585,07 грн. - три проценти річних за період з 13.04.2016р. по 09.01.2019р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, з вищенаведених підстав та доповнив, що розписку про позику 6000 доларів США написав він, а відповідач підписала розписку.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Кравчук В.М. позов не визнав, заперечив проти його задоволення посилаючись на те, що відповідач у позивача не брала у борг 6000 доларів США і не писала про це відповідну розписку, а навпаки розписку написав позивач, тому даний документ не може слугувати доказом отримання грошових коштів боржником.

У попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 - її колишній чоловік сплатив їй 9000 доларів США за майно, яке вони придбали в шлюбі та після розлучення поділили, про що ним і було написано, відповідну розписку 12 лютого 2016р. Натомість 6000 доларів США вона у борг в ОСОБА_1 не брала та підписала розписку не читаючи, оскільки на початку розписки було зазначено саме про отримання нею, вказаних грошових коштів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Тому письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частиною першою та другою ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається саме боржником кредитору за договором позики, а не навпаки кредитором, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Тобто розписка, як документ, що підтверджує укладення договору займу і фіксуючий передачу грошових коштів, повинна містити в собі визначені законом і сторонами істотні умови правочину.

При цьому у розписці повинно бути зазначено, що грошові кошти передаються саме в якості займу з обов`язком наступного повернення. Відсутність такої оговори є підставою для відмови у позові до позичальника про стягнення отриманих коштів.

Тому, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, потрібно виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від найменування документа і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до ст.119 ЦПК України підставами позову, є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги. При вирішенні справи суд враховує підставу та зміст позовних вимог викладених в позовній заяві.

Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем ні в позовній заяві, ані в судовому засіданні не доведено, а судом не встановлено, що позивач передав, а відповідач взяла у борг 6000 доларів США 12 лютого 2016 року.

Позивач на підтвердження обґрунтованості своїх вимог щодо існування у відповідача боргу за договором посилається на розписку від 12 лютого 2016 року.

Однак зазначене розписка написана самим позивачем ОСОБА_1 , а не відповідачем ОСОБА_3 , а наявність підпису відповідача не може слугувати доказом отримання у борг ОСОБА_3 , зазначеної суми, враховуючи ті обставини, що у вказаній розписці містяться данні про сплату ОСОБА_1 9000 доларів США для ОСОБА_3 за транспортні засоби, що були придбані під час шлюбу та далі міститься запис, вчинений самим ОСОБА_1 про те, що він дав у борг для ОСОБА_3 , а не остання взяла у нього в борг 6000 доларів США.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надав суду договір позики між ним та відповідачем, який був би укладений відповідно до вказаних вимог Закону, отже, договір позики між сторонами у справі відсутній та матеріали справи також не містять доказів виникнення між сторонами правовідносин за договором позики, тому суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 6000 доларів США, що еквівалентно 168142,43 грн. боргу за договором позики, слід відмовити за необґрунтованістю.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 487,77 доларів США, що еквівалентно 13585,07 грн. - 3 % річних, оскільки дані вимоги є похідними від позовних вимог про стягнення 6000 доларів США, що еквівалентно 168142,43 грн. боргу за договором позики.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення за договором позики 6 484,77 доларів США, що еквівалентно 181727,5 грн., з яких 6000 доларів США, що еквівалентно 168142,43 грн. - сума боргу та 487,77 доларів США, що еквівалентно 13585,07 грн. - 3 % річних.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 24 червня 2020 року.

Суддя