Справа № 185/663/20
Провадження № 2/185/1726/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 червня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника відповідача Гінінгер А.А . розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні

В С Т А Н О В И В

Позивач 29.01.2020 року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні. Позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» заборгованість компенсації за невикористану відпустку при звільненні в сумі 51498.04 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 16.03.2017 року був звільнений з Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін, на якому працював виконуючим обов`язки директора виробництва. Позивач вважає, що при звільненні відповідач не виплатив йому компенсацію за невикористану відпустку в сумі 51498.04 грн.

Відповідач звернувся до суду з письмовим Відзивом на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позову посилається на недоведеність позивачем своїх позовних вимог належними та допустимими доказами.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року було відкрито спрощене провадження по справі. Витребувано у ПАТ «Перший Український міжнародний банк» з зарплатного карткового рахунку ОСОБА_2 за період з 16.03.2017 року по теперішній час інформацію про всі надходження грошових коштів із зазначенням джерела їх надходження (а.с.13).

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у зв`язку з тим, що він не має можливості з`явитися до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що на теперішній час підприємство зайнято невідомими особами, які назвалися представниками так званої ДНР. Доступу до підприємства не має. Надати бухгалтерські документи для підтвердження наявності або відсутності заборгованості не можливо. Позивач не надав суду належних доказів існування заборгованості, тому позов задоволенню не підлягає.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 2812.2015 року, він був прийнятий виконуючим обов`язки директора по виробництву та інжинірингу заводоуправління на підставі наказу №1257-к від 22.12.2015 року до ПАТ «Донецьккокс». З 12.03.2016 року був переведений виконуючим обов`язки головного інженера на підставі наказу №69-к від 11.03.2016 року. 19.05.2016 року ПАТ «Донецьккокс» перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Донецьккокс» на підставі наказу №199 від 30.05.2016 року.16.03.2017 року позивач був звільнений за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України, на підставі наказу №27-к від 16.03.2017 року (а.с.7-8).

До позовної заяви позивачем додано у якості доказу заборгованості з виплати компенсації за невикористану відпустку письмові роздруківки з зазначенням його прізвища, ім`я та по батькові, місяця, року та нарахованих сум (а.с.9).

Суд вважає, що надані суду роздруківки не є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерки облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Абзацом 2 статті 5 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підприємство самостійно обирає форму бухгалтерського обліку певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей діяльності і технології обробки облікових даних.

Згідно ч.1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити; 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) назву підприємства, від імені якого складено документ; 4) зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарський операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (абз.9 ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Операції з оплати праці за своїм змістом є господарськими операціями та підлягають бухгалтерському обліку, підтверджуються первинними документами, на які розповсюджується дія Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У наданому документі «розрахунковий листок-табуляграма» не міститься інформація на яку саме відпустку (щорічна основна, додаткова, соціальна) та за який саме період (2017 рік, попередні роки) виплачується компенсація, тобто відсутня інформація щодо змісту операції. Крім того, не вказано яким саме підприємством надано такий документ. Вказана роздруківка не має назви підприємства, від імені якого її видано. Зі змісту документу не вбачається, ким його складено, хто відповідальний за здійснення операції та правильність її оформлення. На документі відсутній підпис особи, яка його видала, тобто неможливо ідентифікував особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Вказане свідчить про наявність в наданому Позивачем документі «розрахунковий листок-табуляграма» таких істотних недоліків, які свідчать про грубе порушення законодавств України та не дають можливості ідентифікувати сам зміст операції з нарахування компенсації.

З письмової інформації, яка надана ПАТ «Перший Український міжнародний банк», по транзакціях на рахунку ОСОБА_2 за період з 16.03.2017 по 15.08.2018 року (а.с.22) неможливо встановити призначення коштів, які перебували на вказаному рахунку.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що в судовому засіданні не встановлено обставин на які посилається позивач у позовній заяві, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому витрати на судовий збір в сумі 840.80 гривень слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.71, 82, 263, 264, 265 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні - відмовити.

Витрати на судовий збір в сумі 840.80 гривень компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення суду складено 01 липня 2020 року.

Суддя: В. О. Головін