Провадження № 2/761/2143/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Бондар О.Д., Волок А.О.,

за участю

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача - АТ «Універсал Банк» Чорного О.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: перевести права та обов`язки покупця ОСОБА_2 , що виникають з договору купівлі-продажу, оформленого у вигляді Акта про проведені електронні торги за лотом №356507, складеного приватним виконавцем Трофименком М.М. 05.07.2019 року, на ОСОБА_4 ; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення в літ.А, що складає 10/100 частин нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 площею 91,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391.

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач є співвласником разом із ОСОБА_5 в рівних частках нежитлового приміщення в літ.А, що складає 10/100 частин нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 площею 91,2 кв.м.

Позивач вважає, що відповідачами були порушені права позивача, передбачені ст.ст.362 та 366 ЦК України так як при проведенні торгів (щодо частини приміщення яке належало на праві власності ОСОБА_5 ) вона була позбавлена можливості прийняти участь у торгах так як пізно про них дізналась та лот було продано за ціною 843 000,00 грн. ОСОБА_2 , яка набула право власності на частку нежитлового приміщення.

Позивач зазначає, що при продажу частки нежитлового приміщення вона не надавала згоду на виділ частини ОСОБА_5 у праві спільної часткової власності; до позивача не надходили пропозиції про придбання частки ОСОБА_5 , а тому вона не відмовлялась від її придбання; не отримавши згоду чи відмову співвласника на продаж частки на публічних торгах існують законом передбачені підстави для переведення прав покупця на позивача, як співвласника нежитлового приміщення. Крім того були порушені права позивача так як вона має переважне право на придбання частини нежитлового приміщення.

07.11.2019 року до суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 на заявлені вимоги в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивач не вбачає правових підстав для визнання торгів недійсними та визнає законність набуття права власності ОСОБА_2 . Відповідач є добросовісним набувачем та у відповідності до положень ч.2 ст.388 ЦК України в неї не може бути витребувано майно. Представник вважає, що в позивача переважне право на придбання частки нежитлового приміщення відсутнє оскільки майно було відчужене на торгах, що прямо визначено ч.1 ст.362 ЦК України.

19.11.2019 року до суду надійшов відзив Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що у відповідності до ч.1 ст.362 ЦК України у позивача відсутнє переважне право на придбання нерухомого майна, так як воно відчужувалось на публічних торгах. Крім того, не встановлено обов`язку приватного виконавця повідомляти сторонніх осіб про намір здійснювати будь-які дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду. У відповідності до положень ч.2 ст.388 ЦК України не може бути витребуване майно у добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Також приватний виконавець звертає увагу, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав та не потребує виділення в натурі для можливості продажу з прилюдних торгів.

19.11.2019 року до суду надійшов відзив представника АТ «Універсал Банк» на заявлені вимоги в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що у випадку продажу нерухомого майна з публічних торгів позивач, як співвласник не має переважного права придбання такої частки. Не передбачено діючим законодавством обов`язку приватного виконавця повідомляти співвласника про продаж іншої частки.

Відповіді на відзиви не надходили.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши думу представників сторін та врахувавши їх процесуальні заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 355 ЦК України визначає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України).

Згідно із статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (стаття 361 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі Договору дарування нежитлового приміщення від 17.1.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали в дар по Ѕ частині нежитлового приміщення в літ.А, що складає 10/100 частин нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 площею 91,2 кв.м.

В межах виконавчого провадження №58064777, яке відкрите 11.01.2019 року з примусового виконання виконавчого листа №369/752/15-ц виданого 29.05.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по нарахованим відсоткам за Генеральним договором ВL №3286 від 18.04.2008 року за період від 27.07.2009 року по 16.12.2014 року в сумі 239 3165,88 доларів США були призначені електронні торги з продажу Ѕ частини нежитлового приміщення в літ.А, що складає 10/100 частин нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 площею 91,2 кв.м.

За результатами проведення електронних торгів 05.07.2019 року було складено акт в якому зазначено, що лот продано за ціною 843 000,00 грн. ОСОБА_2 .

В цей же день ОСОБА_2 зареєструвала право власності на придбану частку нежитлового приміщення.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначала, що порушене її право як співвласника на переважне право придбання частки у праві спільної часткової власності.

Статті 362 ЦК України визначає, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця.

У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

До таких вимог застосовується позовна давність в один рік.

Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається.

Крім того, згідно з положеннями статті 366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку (ч.3 ст.366 ЦК України).

Пункт 26 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними» роз`яснює, що недотримання вимог статті 362 ЦК України у разі продажу учасником спільної часткової власності своєї частки іншій особі не є підставою для визнання правочину недійсним. Інші співвласники у цьому випадку вправі вимагати переведення на них прав і обов`язків покупця.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року справа №686/25616/13-ц зазначив, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів, а тому результати прилюдних торгів у справі не можуть бути визнані недійсними у зв`язку з тим, що частка домоволодіння боржника не виділено в натурі.

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що частка нежитлового приміщення, яке належало на праві власності ОСОБА_5 була відчужена на виконання рішення суду - продана з прилюдних торгів, позивач у відповідності до положень ч.1 ст.362 ЦК України не має переважного права на придбання такої частки, оскільки вона не позбавлена можливості приймати участь у прилюдних торгах.

Крім того, положеннями діючого законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язок приватного виконавця при виконанні рішення суду повідомляти співвласників про вчинення будь-якої виконавчої дії, зокрема продажу нерухомого майна на прилюдних торгах.

Щодо вимог позивача про визнання права власності варто зазначити наступне.

При зверненні до суду з такими вимогами позивач посилається на положення статті 392 ЦК України за якою власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Водночас, згідно з положеннями ч.2 ст.388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Отже, оскільки позивач ніколи не була власником Ѕ нежитлового приміщення на яке вона просить визнати право власності та таке приміщення набуто ОСОБА_2 в порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд не вбачає законом передбачених підстав для визнання за позивачем права власності на Ѕ частину нежитлового приміщення в літ.А, що складає 10/100 частин нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 площею 91,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391.

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі положень статті 158 ЦПК України суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності - відмовити в повному обсязі.

Скасувати забезпечення позову - арешт Ѕ частини нежитлового приміщення в літ. А, що складає 10/100 (десять сотих) частин нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391, державна реєстрація права власності на яку здійснено за ОСОБА_2 , застосований ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року.

Стягувач - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: с. Сапіжанка, Шаргородський р-н, Вінницька обл.

Боржник - ОСОБА_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2020 року

Суддя: Н.Г. Притула