Справа № 135/205/20
Провадження № 2/135/159/20
У Х В А Л А

іменем України

15.07.2020 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючої судді Волошиної Т.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою Ладижинської міської ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовною заявою Ладижинської міської ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно збережених коштів.

01.07.2020 ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області було задоволено заяву судді Корнієнка О.М. про самовідвід по даній справі.

01.07.2020 в результаті автоматизованого розподілу справа була передана судді Волошиній Т.В.

15.07.2020 від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про відвід судді Волошиної Т.В.

На обґрунтування своєї позиції представник зазначає, що внаслідок низки обставин у відповідача ОСОБА_1 сформулювалась недовіра до судді Волошиної Т.В., оскільки раніше суддя здійснювала розгляд справи, в яких брав участь або відношення до яких мав її батько - ОСОБА_3 . Реагуючи на процесуальні порушення, ОСОБА_4 був вимушений звернутися із скаргами до Вищої ради правосуддя, що жодним чином не сприяло формуванню довіри до судді Волошиної Т.В. Зазначає, що з цим фактично погодилась і суддя Волошина Т.В., подавши у справі №135/250/18 заяву про самовідвід, зазначивши в ухвалі від 18.04.2019 наступне: «зважаючи на численні скарги до Вищої ради правосуддя, сталі твердження про заінтересованість судді у розгляді справ за участі ОСОБА_5 , свідчить про явну недовіру ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_3 до прийнятих під головування судді рішень. Водночас, зазначає, що постійні звинувачення, сумніви щодо ухвалених під її головування рішень з особистих мотивів та численні скарги з боку ОСОБА_3 призвели до неможливості винесення нею об`єктивного рішення у даній цивільній справі. Тому суддя не може розглядати дану справу і підлягає самовідводу, оскільки існують інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді».

Тому враховуючи, що у відповідача ОСОБА_1 є сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, а також з метою усунення сумнівів у відповідача, для забезпечення сторони в тому, що справа розглядатиметься незалежним та безстороннім судом, для усунення будь-яких зовнішніх проявів неупередженості суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить задовольнити заяву про відвід судді Волошиної Т.В. у цивільній справі №135/205/20.

Суд, дослідивши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи викладене вище, вказані положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також позицію відповідача ОСОБА_1 та її представника у даній справі, тобто зазначена сторона не довіряє судді, одночасно кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі та коли у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів у неупередженості судді, а тому з метою уникнення надалі стверджень сторін про упередженість та необ`єктивність судді при ухваленні судового рішення у цій цивільній справі, суд доходить висновку про задоволення заяви про відвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. При цьому, права позивача та відповідача не порушуються.

Керуючись ст. 36, 40, 260, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Волошиної Тетяни Вікторівни - задовольнити.

Відвести суддю Волошину Тетяну Вікторівну від участі у цивільній справі №135/205/20 за позовною заявою Ладижинської міської ради до ОСОБА_1 про повернення безпідставно збережених коштів.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала не оскаржується.

Суддя