РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.

секретар Кравченко А.М,

з участю представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Херсонської місцевої прокуратури в інтересах Херсонської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Херсонська місцева прокуратура в інтересах Херсонської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування з чужого незаконного володіння на користь Херсонської міської ради нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 , вартістю 16 523,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 31.01.2008року у справі № 7/69-ПН-08 задоволено позов Закритого акціонерного товариства «Херсонліфт» до Херсонського бюро технічної інвентаризації про визнання права власності та зобов`язання ХБТІ здійснити реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, у тому числі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 15.2кв.м.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2009року касаційну скаргу Херсонської міської ради задоволено, рішення Господарського суду Херсонської області від 31.01.2008року скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15.09.2009року позовну заяву Закритого акціонерного товариства «Херсонліфт» до Херсонського бюро технічної інвентаризації про визнання права власності та зобов`язання ХБТІ здійснити реєстрацію права власності на нежитлові приміщення залишено без розгляду.

Після отримання рішення Господарського суду Херсонської області від 31.01.2008року Закрите акціонерне товариство «Херсонліфт» (далі ЗАТ «Херсонліфт») за договором купівлі-продажу від 21.02.2008року продало, а Приватне підприємство «ІНСАЙТ ПЛЮС» купило нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 15,2кв.м(пізніше загальна площа збільшилася на 1,1кв.м. та склала 16,3кв.м), розташоване в АДРЕСА_1 .

27.02.2008року Приватне підприємство «ІНСАЙТ ПЛЮС» за договором купівлі-продажу продало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК-СЕРВІСБУД» купило нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

13.03.2008року ТОВ «ДК-СЕРВІСБУД» за договором купівлі-продажу продало, а ТОВ «ВИСКОНС М» купило нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

18.03.2008року ТОВ «ВИСКОНС М» за договором купівлі-продажу продало, а ОСОБА_4 купила нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 за договором дарування подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

Оскільки, ЗАТ «Херсонліфт» на час продажу майна не був його власником та не мав права продавати спірне нерухоме майно, зазначена угода відповідно до вимог ст.ст. 203,215, 236 та 657 ЦК України є нікчемною, як така, що не відповідає вимогами закону по формі і вважається недійсною з моменту укладення.

Таким чином, оскільки угода укладена 21.02.2008року між ЗАТ «Херсонліфт» та Приватним підприємством «ІНСАЙТ ПЛЮС» є нікчемною, тому до Херсонської міської ради повинно бути повернуто спірне майно, а саме, нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

Системний аналіз ст.ст. 330,338, 387, 392 ЦК України дає підстави вважати, що власником спірного майна є Херсонська міська рада і майно вибуло з її володіння не з волі власника, а у зв`язку з рішенням суду, яке в подальшому було скасовано судом касаційної інстанції та те, що ЗАТ «Херсонліфт» не було належним власником спірного нерухомого майна і не мало права його відчужувати

За таких обставин, Херсонська міська рада має право витребувати з володіння ОСОБА_3 нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 , оскільки дане майно вибуло з її володіння без згоди та волевиявлення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема у справі №5002-8/5447-2010 постанова від 11.10.2011року, та Вищий господарський суд України у справі №5024/61/2012року в постанові від 13.11.2012року.

З огляду на викладене позивач просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь Херсонської міської ради нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 , вартістю 16523грн., а також стягнути на користь прокуратури Херсонської області судовий збір в сумі 1378,00грн.

Представник ОСОБА_3 у письмових запереченнях проти позову, посилався на пропуск позовної давності на звернення до суду, зазначаючи про те, що Херсонська міська рада дізналася про порушення своїх прав принаймні у серпні 2009року, при оскарженні рішення Господарського суду Херсонської області від 31.08.2008року, а 18.04.2011року звернулася з листом за № 631 -10/497 до Херсонського бюро технічної інвентаризації щодо внесення відповідних змін до реєстру прав власності на спірне нерухоме майно.

Окрім того, Херсонська міська рада вважає себе власником спірного нерухомого майна за відсутності жодного правовстановлюючого документу на нього. Право власності на спірне приміщення не зареєстровано і не було зареєстроване за Херсонською міською радою. Отже, Херсонська міська рада не є власником нежитлового приміщення першого поверху, площею 16.3кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , та відповідно не може заявляти позов про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В письмових поясненнях на позов представник Херсонської міської ради за дорученням Ващук О.В. позов підтримала, та зазначала, шо багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 перебуває на обліку Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради.

Відповідно до Інструкції Міністерства комунального господарства УРСР про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966року(чинної до 1996року), Наказу Держкомітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995року до переліку правовстановлюючих документів належали рішення про відведення земельної ділянки для будівництва об`єкта і акт прийняття цього об`єкта в експлуатацію, затверджений рішенням місцевого органу державної виконавчої влади. місцевого самоврядування. Зазначені документи зберігаються в Державному архіві Херсонської області.

Отже, спірне нежитлове приміщення перебувало у користуванні ЗАТ «Херсонліфт» на підставі рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 19.01.1982року №40/2 «Про виділення приміщень у житлових будинках для опорних пунктів з обслуговування ліфтів». Про передачу виділених приміщень у власність або на баланс ЗАТ «Херсонліфт» у вказаному рішенні не йдеться і, саме рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради керувався Господарський суд Херсонської області у справі №7/69-ПН-08 про визнання права власності за ЗАТ «Херсонліфт», у тому числі і на спірне приміщення в порядку набувальної давності. Крім того, витягом з реєстру об`єктів комунальної власності. м. Херсона підтверджується факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності.

Отже, власником спірного нерухомого майна є територіальна громада м. Херсона в особі Херсонської міської ради, яка має право витребувати з володіння ОСОБА_3 нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16.3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор Антощук С.В. позов підтримала і просила його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

В останнє судове засідання представник Херсонської міської ради не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, надала повноваження представнику.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити в позові і застосувати позовну давність.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі приписами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно до відомостей про комунальне майно, яке перебуває на балансі юридичної особи, що не належить до сфери управління відповідного органу управління за станом на 01.04.2020року(форма № 2б(і)к, Херсонська міська рада є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 19.01.1982року №40/2 «Про виділення приміщень у житлових будинках для опорних пунктів з обслуговування ліфтів» спірне нежитлове приміщення першого поверху, площею 16.3кв.м., перебувало у користуванні ЗАТ «Херсонліфт».

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31.01.2008року у справі №7/69-ПН-08 за позовом ЗАТ «Херсонліфт» до Херсонського бюро технічної інвентаризації про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії визнано за ЗАТ «Херсонліфт» за набувальною давністю право власності на нежитлові приміщення літ. «А» на перших поверхах будинків, у тому числі за адресою: АДРЕСА_2 , площею 15.2кв.м. та зобов`язано Херсонське бюро технічної інвентаризації м. Херсона провести державну реєстрацію об`єктів нерухомості(а.с.13-14).

За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 21.02.2008року ЗАТ «Херсонліфт»(продавець) продав, а Приватне підприємство «ІНСАЙТ ПЛЮС»(покупець) купив нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 15,2кв.м(пізніше загальна площа збільшилася на 1,1кв.м. та склала 16,3кв.м), розташоване в АДРЕСА_1 (а.с.16-17)..

27.02.2008року Приватне підприємство «ІНСАЙТ ПЛЮС» за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу продало, а ТОВ «ДК-СЕРВІСБУД» купило нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 (а.с.18-19).

13.03.2008року ТОВ «ДК-СЕРВІСБУД» за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу продало, а ТОВ «ВИСКОНС М» купило нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 (а.с.20-21). .

18.03.2008року ТОВ «ВИСКОНС М» за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу продало, а ОСОБА_4 купила нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2016року ОСОБА_4 за нотаріально посвідченим договором дарування від 23.02.2015року подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 16,3кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 (а.с.22-24)..

Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2009року у справі №7/69-ПН-08 касаційну скаргу Херсонської міської ради задоволено, рішення Господарського суду Херсонської області від 31.01.2008року у справі за позовом ЗАТ «Херсонліфт» до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії скасовано, справу передано до господарського суду Херсонської області на новий розгляд(а.с.11-12).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15.09.2009року позовну заяву ЗАТ «Херсонліфт» до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності та зобов`язання здійснити реєстрацію права власності на нежитлові приміщення залишено без розгляду(а.с.10).

20.10.2009року Херсонська міська рада листом за № 1042 звернулася до Херсонського бюро технічної інвентаризації про внесення відповідних змін до реєстру прав власності на нерухоме майна щодо права власності ЗАТ «Херсонліфт», зазначаючи, що рішення Господарського суду Херсонської області у справі № 7/69-ПН-08 , яке стало підставою для реєстрації нерухомого майна на нежитлові приміщення за ЗАТ «Херсонліфт» скасовано. З метою захисту майнових прав територіальної громади міста шляхом подання віндикаційних позовів про повернення майна міська рада просила надати інформацію стосовно відчуження ЗАТ «Херсонліфт» спірних об`єктів нерухомості третім особам(а.с.66).

29.10.2009року за №1986 ХБТІ надана відповідь про неможливість виконання вимоги міської ради, оскільки інвентарні справи на спірні об`єкти нерухомості вилучені прокуратурою Херсонської області 18.05.2009року(а.с. 67).

18.04.2011року за №631-10/497 Херсонська міська рада повторно звернулася з листом до Херсонського бюро технічної інвентаризації про внесення змін до реєстру прав на нерухоме майно щодо права власності ЗАТ «Херсонліфт» на об`єкти нерухомого майна, у тому числі за адресою, АДРЕСА_1 .

Прокуратура Херсонської області 12.06.2012 року за №07/1-858 вих.12 за минуваням потреби повернула Херсонському бюро технічної інвентаризації інвентарні справи, у тому числі за № 23734, адресою: АДРЕСА_1 , 8.

Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджується право Херсонської міської ради на нежитлові приміщення літ. «А», на першому поверху будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, право власності ЗАТ «Херсонліфт» на спірне нежитлове приміщення постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2009року скасовано, а спірне нерухоме майно вибуло з володіння Херсонської міської ради поза її волею, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування майна на підставі ст. 388 ЦК України.

Разом із тим, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити на підставі ст.ст. 256, 261 ЦК України враховуючи, що Херсонській міській раді у 2008році стало відомо про факт вибуття спірного майна з власності територіальної громади м. Херсона, і саме із цієї дати слід обчислювати початок перебігу позовної давності.

Представник відповідача в судовому засіданні просив про застосування позовної давності до вирішення спору. Отже, якщо позовні вимоги визнанні обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого сплаву.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ч.3 ст.12 ЦПК України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Згідно зі ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Заперечуючи проти застосування позовної давності позивач, зазначає, що позовна давність має обчислюватись з моменту, коли Херсонській міській раді стало відомо про набуття ОСОБА_3 права власності за договором дарування на спірні нежитлові приміщення, відповідно до отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 13.09.2016року.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а не від дня, коли власник майна, яке перебуває у володінні іншої особи, дізнався чи міг дізнатися про кожного нового набувача цього майна.

Оскільки право власності територіальної громади м. Херсона на спірні нежитлові приміщення було порушено в момент їх вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли Херсонська міська рада довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила, а саме про факт вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовується позивачем, що про порушення прав Херсонській міській раді стало відомо у 2008року, при подачі Херсонською міською радою касаційної скарги на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.01.2008року за результатами розгляду якої, Вищий господарський суд України 21.07.2009року скасував рішення господарського суду Херсонської області від 31.01.2008року по справі №7/69-ПН-08, а справу повернув до господарського суду Херсонської області на новий розгляд.

Окрім того, Херсонській міській прокуратурі, яка діє в інтересах Херсонської міської ради було відомо про факт вибуття майна з комунальної власності у 2009році, про що свідчить вилучення прокуратурою Херсонської області в БТІ інвентарних справ, у тому числі на спірний об`єкт нерухомого майна, а також повернення прокуратурою Херсонської області 12.06.2012року за минуваням потреби інвентарної справи № 23743 за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку ст. 388 ЦК України рахується з моменту коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка його згодом відчужила добросовісному набувачу, а не з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно.

Саме, такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019року у справі №914/3224/16 , який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141ЦПК України вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору задоволенню не підлягають і покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 256,257,261, 267, 321,388ЦК України, ст.ст. 4-7,9-13, 141, 258-259, 263-265, 352,354ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Херсонської місцевої прокуратури в інтересах Херсонської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко