Справа № 131/414/17
Провадження № 2/131/251/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Телевань С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділення в натурі частки спільної часткової власності,-

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_4 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_5 ,

відповідач ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , 1953 року народження.

Спадкоємцями спадкового майна на 1/3 ( одну третю) частку спадщини є: його дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вродження та позивач.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видано Позивачу. Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 частки квартири з відповідною часткою господарських будівель АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю.

Зазначені мешканці є співвласниками в рівних долях.

Квартира 3 кімнатна, що має загальну площу - 81,6 кв.м.,

Корисну - 50,60 кв.м., складається з наступних житлових кімнат: кімната 1 - 10,20 кв.м., кімната 2 - 23,10 кв.м. та кімната 3 - 17,30 кв.м. Підсобні приміщення - кухня -11.1 кв.м., коридор - 6,2 кв.м., кладова - 6,6 кв.м. веранда - 7,1 кв.м., а всього 81,6 кв.м.

За квартирою № 2 закріплені господарські будівлі та споруди літ. «Б,б» - сарай, погріб літ. «Блід», огорожа -1, ворота - 2

На даний час позивач разом із своїм чоловіком та дитиною вимушена проживати в с. Пеньківка, Шаргородського району, Вінницької області в маленькій хатині де мешкають 8 осіб.

Неможливість проживання позивача з сім`єю у власній квартирі, пов`язана з чиненням перешкод у цьому відповідачами, в зв`язку з небажанням жити в одній квартирі з її сім`єю.

Оскільки в добровільному порядку відповідачі відмовляються визначити порядок користування квартирою, позивач просить виділити в натурі частку спільної часткової власності, яка складається з кімнати - площею 17,3 кв.м. та кухні - 11,1кв.м.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнали частково, вказли, що не заперечують щодо виділення ОСОБА_1 в натурі частки спільної власності. Однак, заперечили щодо визначення позивачем кімнат, які вона просить виділити у свою власність, оскільки дані кімнати тривалий час перебувають у користуванні відповідачів. При цьому, в кімнаті площею - 23,10 кв.м. ніхто не проживає.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову частково з наступних підстав.

Судом установлено, згідно свідоцтва № 27 про право власності на житло (а.с. 9), виданого 04 листопада 1994 року Іллінецьким радгосп - технікумом на підставі розпорядження № 130 від 29 жовтня 1994 року, зареєстрованої Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 27, ОСОБА_6 належала 1/4 частки квартири з відповідною часткою господарських будівель АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після смерті якого 31.03.2015 видано свідоцтво на спадщину за законом по 1/3 частки квартири з відповідною часткою господарських будівель АДРЕСА_1 на ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, між сторонами виник спір з приводу розподілу зазначеного вище майна та виділення їх часток в натурі, оскільки вони не змогли досягти з цього приводу спільної згоди.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 01.11.2018 №048/17 (а.с. 91-105) на підставі проведеного дослідження, з урахуванням матеріалів цивільної справи №131/414/17, інвентаризаційної справи № 26 та результатів натурного обстеження, визначено ринкову вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (без врахування вартості земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на час проведення дослідження становить 89442,00 грн.

На підставі проведеного дослідження, з урахуванням матеріалів цивільної справи №131/414/17, інвентаризаційної справи № 26 та результатів натурного обстеження, визначено ринкову вартість 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (без врахування вартості земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на час проведення дослідження становить 29814,00 грн.

На підставі проведеного дослідження, з урахуванням матеріалів цивільної справи №131/414/17, інвентаризаційної справи № 26 та результатів натурного обстеження, було розроблено варіанти 1, 2 та 3 виділу по 1/3 частці ( поділ в частках 1/3, 1/3 та 1/3) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, експертом визначено можливість виділення в натурі:

Варіант №1

- перший співвласник 1/3 частки: 2-1 веранда 7,1 кв. м., 2-2 кладова 6,6 кв. м., 2-3 коридор 602 кв.м., 2-4 кімната 10,2 кв.м. Б сарай, 1/3 огорожі №1;

- другий співвласник 1/3 частки: 2-5 кімната 23,1 кв.м., Б-п погріб, 1/3 огорожі №1;

- третій співвласник 1/3 частки: б2 сарай, 2-6 кімната 17,3 кв.м., 2-7 кухня 11,1 кв.м., 1/3 огорожі №1;

Варіант №2

- перший співвласник 1/3 частки: 2-1 веранда 7,1 кв. м., 2-2 кладова 6,6 кв. м., 2-3 коридор 602 кв.м., 2-4 кімната 10,2 кв.м., Б сарай, 1/3 огорожі №1;

- другий співвласник 1/3 частки: 2-5 кімната 23,1 кв.м., б2 сарай, 1/3 огорожі №1;

- третій співвласник 1/3 частки: Б/п погріб, 1/3 огорожі №1., 2-6 кімната 17,3 кв.м., 2-7 кухня 11,1 кв.м.

Варіант №3

- перший співвласник 1/3 частки: 2-1 веранда 7,1 кв. м., 2-2 кладова 6,6 кв. м., 2-3 коридор 602 кв.м., 2-4 кімната 10,2 кв.м., б2 сарай, 1/3 огорожі №1;

- другий співвласник 1/3 частки: 2-5 кімната 23,1 кв.м., Б сарай, 1/3 огорожі №1;

- третій співвласник 1/3 частки: Б/п погріб, 1/3 огорожі №1., 2-6 кімната 17,3 кв.м., 2-7 кухня 11,1 кв.м.

Відповідно до ст. 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 150 ЖКУ громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст.383 ЦПК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦПК, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 155 ЖКУ, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст.358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частина 3 ст. 358 ЦК даної норми зазначає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Під час розгляду справи судом не встановлено та сторонами суду не було надано доказів щодо домовленості або наявності угоди між сторонами про порядок користування спірним майном.

З роз`яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині щодо виділення ОСОБА_1 в натурі 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 - кімната № 2-5 площею 23,1 кв. м, господарську будівлю Б/п погріб, 1/3 огорожі №1. з відповідною компенсацією при відхиленні від ідеальних часток у праві власності сторін, оскільки зазначений варіант враховує рівні інтереси обох сторін при незначному відхиленні від ідеальних часток.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду, сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., з відповідачів слід стягнути в рівних частинах витрати на користь позивача зі сплати судового збору та витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 6500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 86, 87, 88 ЗК України, ст.ст. 356, 358, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 211, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділення в натурі частки спільної часткової власності задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності між співвласниками: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на квартиру АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 в натурі у власність частку спільного майна 1/3 квартиру АДРЕСА_1 - кімната № 2-5 площею 23,1 кв. м, господарську будівлю Б/п погріб, 1/3 огорожі №1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частинах суму компенсації при відхиленні від ідеальних часток в розмірі 4494,00 грн. (чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири гривні 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частинах витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частинах витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Повний текст рішення буде складено у відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно «Прикінцевих положень» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: