Справа №487/1626/20
Провадження №2/487/1391/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.06.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Рурич І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №487/1626/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею визнання права власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що рішенням суду від 09.02.2016 року на її користь було стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку суму боргу у розмірі 595180,13 грн. Окрім того, рішенням суду від 13.07.2017 року її вимоги як кредитора щодо повернення грошових коштів ОСОБА_3 було задоволенню шляхом визнання за нею права власності на майно, що належить ОСОБА_3 на праві власності, а саме, Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . З огляду на невиконання ОСОБА_2 рішення суду від 09.02.2016 року, просила визнати за нею права власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що належить відповідачу, оскільки інших способів виконання зобов`язання відповідачем щодо повернення грошових коштів не існує. Звернення в порядку досудового врегулювання спору відповідачем були проігноровані, що послугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2020, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Судом встановлено, що 13.08.2013 року за договором позики позивач ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, в подальшому за період з вересня 2013 року по квітень 2014 року, позивач ще передала ще грошові кошти, а всього у загальному розмірі 23000 доларів США, про що також складалися розписки. Позичальники зобов`язалися протягом 2014 року щомісячно повертати грошові кошти за договором позики.

Проте, відповідачі свої грошові зобов`язання не виконали, в зв`язку з чим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2016 року по справі №487/261/16-ц, стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 595180,13 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 2975,90 грн. з кожного. Дане судове рішення набрало законної сили 22.02.2016 року.

Окрім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2017 року по справі №487/3573/17, яке набрало законної сили 25.07.2017 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . Даним судовим рішенням було задоволено вимогу позивача як кредитора щодо повернення грошових коштів за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2016 року по справі №487/261/16-ц.

Попри вищенаведене, відповідач ОСОБА_2 рішення суду від 09.02.2016 року до теперішнього часу не виконала посилаючись на відсутність можливості виконати рішення суду, у зв`язку з відсутністю грошових коштів, від продажу своєї частки у праві власності на квартиру відмовилася

У зв`язку з наведеним позивач просила визнати за нею право власності на належну ОСОБА_2 частку у нерухомому майні - квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2017 року встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору обміну квартир від 19.04.1997 року (дублікат, що має силу оригіналу).

Згідно ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Окрім того, згідно витягу №195371540 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2019 року, Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Зі змісту Звіту з незалежної оцінки оціночної (ринкової) вартості трикімнатної квартири від 12.01.2020 року, станом на 12 січня 2020 року, оціночна (ринкова) вартість кв. АДРЕСА_1 складає 284000,00 грн., в тому числі Ѕ частка квартири становить 142000 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк цього виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до вимог ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1-4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 366 ЦК України, у разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога ОСОБА_1 , як кредитора, щодо повернення грошових коштів, підлягає задоволенню шляхом визнання за нею права власності на майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , в рахунок виконання грошового зобов`язання.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1420,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 175, 177, 187, 189-193, 197, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1420,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: С.В. Щербина