КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/9725/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/19036/19

09 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Невідомої Т.О.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Смирнова Михайла Владиславовича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О., про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 15 червня 2020 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Смирнов Михайло Владиславович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки, за правилом ч.5 ст.223 ЦПК України, суд не може залишити без розгляду позовну заяву у випадку, якщо позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Зазначив, що 22 травня 2020 року він, як представник позивачки, поштою направив на адресу Святошинського районного суду м. Києва заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Укрпошта в межах м. Києва доставляє пошту адресатам максимум протягом 2-х днів, 26 травня 2020 року - це вівторок, а тому у представника були всі підстави вважати, що завчасно надіслана ним заява буде передана судді до моменту слухання справи. Однак, з причин, які не залежали від позивачки та від її представника, поштове відправлення із заявою про розгляд справи у відсутності позивачки було вручено уповноваженому представнику суду лише 26 травня 2020 року після проведення судового засідання та постановлення оскаржуваної ухвали.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник позивачки адвокат Смирнов Михайло Владиславович в судове засідання також не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності позивачки та її представника.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник, а також представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2019 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним та призначено підготовче судове засідання на 30 січня 2020 року о 09-30 год.

В підготовче судове засідання, призначене на 30 січня 2020 року, учасники справи не з`явилися. Підготовче судове засідання було відкладено на 26.05.2020 року, на 10:00 год.

26 травня 2020 року в судове засідання з`явився лише представник відповідачки адвокат Миронова Наталія Олексіївна. Позивачка та її представник повторно не з`явились, причин неявки не повідомили, у зв`язку з чим позов було залишено судом без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним, суд першої інстанції посилався на те, що позивачка та її представник про слухання справи судом повідомлялися належним чином. В судові засідання, призначені на 30.01.2020 року та на 26.05.2020 року позивачка не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, а тому, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи та вимогам процесуального права, з огляду на наступне.

Наслідки неявки в судове засідання позивача визначені частиною 5 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом зазначених вище процесуальних норм, правом на залишення позову без розгляду суд наділений в разі повторної неявки (двічі поспіль) позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, або не повідомив про причини неявки та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Право суду на залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, можливе й у разі наявності заяви позивача про розгляд справи без його участі, за умови, що його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом, двома поспіль судовими засіданнями у даній справі, в які позивачка та її представник не з`явились, були судові засідання призначені на 30.01.2020 року та на 26.05.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи 30 січня 2020 року, о 09 годині 30 хвилин, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення 28.10.2019 року поштового відправлення. (а.с.21)

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивачка в судове засідання, призначене на 30.01.2020 року, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 26.05.2020 року на 10:00 годину.

Про розгляд справи 26 травня 2020 року ОСОБА_1 була належним чином повідомлена, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення 15.02.2020 року поштового відправлення (а.с.64), проте в судове засідання не з`явилася.

З викладеного вбачається, що належним чином повідомлена позивачка дійсно повторно не з`явилась в судове засідання.

З наявних в розпорядженні суду матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи 26 травня 2020 року о 10-00 годині, від позивачки заява про розгляд справи у її відсутності до суду подана не була.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність, визначених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним.

Доводи апеляційної скарги представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Смирнова Михайла Владиславовича про те, що 22 травня 2020 року поштою на адресу суду першої інстанції було направлено заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на наступне.

На підтвердження вказаних доводів апеляційної скарги представником позивачки до апеляційної скарги було додано копію заяви адвоката Смирнова Михайла Владиславовича від 22.05.2020 року про розгляд справи, призначеної на 26 травня 2020 року на 10-00 годину, за відсутності позивачки ОСОБА_1 та її представника (а.с.76), копію опису вкладення у цінний лист на ім`я Святошинського районного суду міста Києва від 22.05.2020 року та копію накладної АТ «Укрпошта» з трек-номером 089 (а.с.75)

Як вбачається з роздруківки з сайту АТ «Укрпошта», відправлення, надіслане 22.05.2020 року з трек-номером 089, вручено адресату 26.05.2020 року о 12 годині 34 хвилини (а.с.78).

З протоколу судового засідання Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року вбачається, що розгляд цивільної справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним було розпочато судом о 10 годині 17 хвилин, в судовому засіданні був присутній представник відповідачки ОСОБА_3 , о 10 годині 35 хвилин розгляд справи було закінчено. За результатами розгляду справи було постановлено ухвалу суду про залишення позову без розгляду.

З огляду на те, що про розгляд справи 26 травня 2020 року о 10-00 годині позивачка була повідомлена завчасно, ще 15 лютого 2020 року, тому у неї та її представника було достатньо процесуального часу для подання до суду будь-яких заяв чи клопотань. Діючи на свій розсуд, представник позивачки поштою направив на адресу суду заяву про розгляд справи 26 травня 2020 року у її відсутності лише 22 травня 2020 року, а тому вказана заява була отримана судом першої інстанції уже після завершення судового розгляду у даній справі, а тому вона не могла бути врахована судом.

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Згідно з вимогами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вказані фактичні обставини справи та надані на їх підтвердження докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Колегія суддів враховує також ту обставину, що залишення вказаного позову судом без розгляду, не позбавляє позивачку права на судовий захист, так як особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Смирнова Михайла Владиславовича, про відсутність правових підстав для її задоволення та про залишення ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Смирнова Михайла Владиславовича залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: