Справа № 477/833/20
Провадження № 2/477/506/20
13 липня 2020 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем - Хлибовою Г.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
20 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог вказав, що їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12 березня 2020 року, укладеного між нею та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 143 , належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Крім неї в будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Відповідачі з 2004 року не проживають за вказаною адресою. Спірним житлом не цікавляться, за комунальні послуги не сплачують, в зв`язку з цим вона вимушена нести додаткові витрати, а також позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном. Оскільки їй не відомо їх місце знаходження, вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та просить його задовольнити.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідачі в судові засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно. Виклик відповідачів здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, а тому вони вважаються такими, що повідомлені судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачами не подано.
На підставі ухвали суду від 13 липня 2020 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачці на підставі договору-купівлі продажу житлового будинку від 12 березня 2020 року, укладеного між нею та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 143 (а.с.7-8).
Факт належності позивачці вказаного житлового будинку також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 березня 2020 року № 203930011, в якому вона зазначена його власником (а.с. 9).
Тобто, вищезазначений житловий будинок є особистою приватною власністю позивачки.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 15 травня 2020 року, у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Зазначене також підтверджується відомостями з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 .
Згідно з актами про непроживання від 19 березня 2008 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживають у спірному житловому будинку АДРЕСА_1 з квітня 2004 року (а.с. 12).
Відповідачами у справі є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є членами сім`ї чи родичами позивачки.
Доказів щодо укладення договору найму житлового приміщення між позивачкою та відповідачами матеріали справи не містять.
Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статей 41, 47 Конституції України, статті 391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сім`ї власника.
Статтею 8 ЦК України, встановлено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми).
Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Також, права власника житлового будинку (квартири) визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Статтею 163 ЖК України передбачено, що у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.
Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 405 ЦК України, статей 71, 72 ЖК України, суд визнає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, так як у справі встановлений факт непроживання відповідачів за вказаною адресою більш ніж 1 рік, будь-яких домовленостей між сторонами про інші умови припинення права користування житлом не встановлено, що підтверджується відповідним змістом письмових доказів у справі, а також наявність у позивача законних підстав на вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265,282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений та підписаний 14 липня 2020 року.

Суддя В.В. Полішко