Справа № 569/785/20
25 червня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Згідно листа Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області виконавчий документ № 2-6393 від 09 лютого 2012 року Рівненського міського суду 30 червня 2014 року завершений на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999, чинній на момент винесення постанови). У зв`язку із закінченням трирічного строку зберігання завершених виконавчих проваджень, матеріали виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом знищено. У зв`язку з чим повідомити розмір заборгованості із сплати аліментів на момент закриття виконавчого провадження № 31225296 та надати розрахунок заборгованості Рівненський міського відділ ДВС не має можливості. Враховуючи дану обставину та те, що відповідач ні в рамках виконавчого провадження № 31225296, ні після його завершення добровільно не сплатив жодних грошових коштів, з метою погашення боргу по аліментам і жодним чином матеріально не підтримував сина, позивач вважає, що така заборгованість підлягає стягненню з останнього. Відповідно до виписок за її картковим рахунком за період з лютого 2012 по лютий 2019 року кошти в рахунок сплати відповідачем аліментів на її користь за жодним виконавчим документом сплачені не були. Згідно доданого до позову розрахунку заборгованість відповідача по аліментах за виконавчим листом № 2-6393 за період з жовтня 2011 по травень 2013 року складає 16 000 грн.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано позивачем. 25 червня 2020 року представник позивача ОСОБА_4 подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, за наявними матеріалами справи. Позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2011 року в справі №2-6393/11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 12 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9).
З відповіді Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 116053 від 20 грудня 2019 року, адресованої позивачу ОСОБА_1 , вбачається, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-6393 від 09 лютого 2012 року у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області не перебуває. Згідно відомостей АСВП виконавчий документ № 2-6393 від 09 лютого 2012 року Рівненського міського суду 30 червня 2014 року завершений на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент винесення постанови). Повідомити розмір заборгованості зі сплати аліментів на момент закриття виконавчого провадження № 31225296 та надати розрахунок заборгованості немає можливості у зв`язку з тим, що вищезазначене виконавче провадження було знищено (а.с.14).
Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину.
Статтею 194 СК України визначено порядок стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами.
Разом з тим, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, і відповідно до ч. 9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.
Аналогічні положення містить ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», чинна на час розгляду справи судом.
При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.
Таким чином, законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.
Спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Оскільки у даному випадку аліменти, як до повноліття ОСОБА_3 , так і після його повноліття, стягувались на підставі рішень суду, рішення про стягнення аліментів виконувались у примусовому порядку державною виконавчою службою, заборгованість з аліментів, у разі її наявності, мала бути стягнена державним виконавцем під час примусового виконання рішення.
Окрім того, факт наявності заборгованості, зокрема по аліментам на неповнолітню дитину, має бути доведений належними та допустимими доказами, однак, виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , не є належними доказами наявності заборгованості по сплаті аліментів до повноліття дитини. І, як зазначено вище, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-6393 від 09 лютого 2012 року у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області не перебуває, оскільки завершене, і повідомити розмір заборгованості зі сплати аліментів на момент закриття виконавчого провадження № 31225296 та надати розрахунок заборгованості Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області немає можливості у зв`язку з тим, що вищезазначене виконавче провадження було знищено.
При цьому суд враховує, що матеріали виконавчого провадження у встановленому порядку були знищені (які не могли бути знищеними у випадку перебування у процесі виконання судового рішення), і те, що протягом восьми років (з 2012 року і до подачі ОСОБА_1 у 2020 році позову) ОСОБА_1 не зверталася до державної виконавчої служби із заявами про невиконання рішення суду, не оскаржувала дії державного виконавця, не подавала заяви про визначення розміру заборгованості за аліментами тощо. Протилежного суду не доведено. Натомість, протягом усього спірного періоду питання визначення заборгованості ОСОБА_2 у відповідності до даної норми державним виконавцем не проводилось, стягувачем ОСОБА_1 не порушувалось і жодних дій для їх стягнення остання не вживала, спір про їх розмір був відсутній.
Відтак, оскільки сторони не оспорюють розміру заборгованості, як до повноліття сина, так і після, тому за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення про стягнення заборгованості, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість отримання заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення, шляхом подачі позову до суду по іншій справі. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що дослідити чи перевірити правильність розміру пені за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №2-6393 на день погашення за відсутності дати належного надходження платежу чи його не надходження, визначення сум, нарахованих до сплати чи не зарахованих, неможливо у зв`язку із знищенням виконавчого провадження, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.
Як вказано вище, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України.
Аналогічно вирішено питання також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
При розрахунку розміру пені суд виходить з розрахунків заборгованості державного виконавця, яку позивач не оспорює, за період з 10 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року. З зазначених розрахунків вбачається, що аліменти за:
Суд, погоджується з вказаним розрахунком в частині обрахування пені, так як він проведений відповідно до формули, яка була визначена Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.
Проте, здійснюючи розрахунок пені, позивачем не враховано положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості на який нараховується пеня. Враховуючи, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 30 червня 2016 року становить 17 353 грн. 00 коп., що не оспорюється позивачем, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів за період з 10 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року в розмірі 17 353 грн. Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто.
Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на 30 червня 2016 року включно підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд доходить висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені в цій частині є обґрунтованими.
Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.
Керуючись статтею 196 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В И Р I Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у період з 10 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року в розмірі 17 353 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят три) гривні 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсотсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_21 .
Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_22 .
Повне рішення суду складено 25 червня 2020 року.
Суддя О.О. Першко