Справа 431/192/20
Провадження: 2/431/313/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,

За участю секретаря: Кустової О.О.,

Позивача: ОСОБА_1 ,

Відповідачки: ОСОБА_2 ,

Представника позивача: ОСОБА_3 ,

Представника відповідача: ОСОБА_4 ,

Представника третьої особи: ОСОБА_5 ,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Старобільська Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 вказує про те, що він перебував в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 21.04.2015 по 04.09.2019 року, після чого шлюб розірваний рішенням суду. Від шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, вони з відповідачкою стали проживати окремо й розпорядженням голови райдержадміністрації від 11.12.2019 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 з матір`ю - відповідачкою ОСОБА_2 . Судовим наказом від 08.08.2019 року з нього стягнуті аліметні платежі на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі ј частині усіх видів доходу та заробітку до повноліття дитини. В теперішній час відповідачка співмешкає з ОСОБА_8 та двома дітьми. Приблизно з осені 2019 року відповідачка стала перешкоджати його спілкуванню з дитиною з незрозумілої йому причини. Позивач вважає себе люблячим батьком, який бажає виховувати та утримувати свого сина, а тому просить не обмежувати його права в цій частині, які передбачені ст.ст. 141, 142, ч. 2, 3 ст.ст. 150, 151, 153, 157, 159 СК України, й зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: тричі на тиждень-четвер, п`ятниця, субота цілодобово, за місцем його мешкання, без присутності матері.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він працює, має стабільний заробіток, не ухиляться від сплати аліментів. Його робочий графік сплановано з 8 голини до 17 години щодня. Вихідні дні-субота та неділя.

Відповідач ОСОБА_2 , її представник в судовому засіданні позов визнали частково, надали суду пояснення, в яких підтвердили обставини укладення шлюбу, його розірвання, народження дитини від шлюбних відносин. Приблизно з жовтня 2019 року вона стала співмешкати з іншим чоловіком - ОСОБА_8 , який турбується про її дітей, вони називають його «татом». Через ревнощі, позивач став вести себе неадекватно, влаштовував скандали. 29.11.2019 року став їй погрожувати та душити в присутності дитини, через що малолітній ОСОБА_7 отримав стрес. Напередодні 2020 року вона дізналася, що позивач мав намір покінчити життя самогубством. Оцінюючи всі ці обставини, а також висновок психолога щодо стану малолітнього ОСОБА_7 , відповідачка ОСОБА_2 вважає, що спілкування малолітнього ОСОБА_7 з батьком без її присутності приведе до негативних наслідків для дитини, буде суперечити її інтересам, а тому вважає, що доцільно дозволити спілкування батька з дитиною у суботу та неділю по дві години: з 14 до 16 години й тільки в її присутності.

Третя особа - представник органу опіки та піклування в особі Старобільської районної державної адміністрації надала висновок, в якому вважала за доцільне дозволити батькові позивачу ОСОБА_6 спілкування з дитиною - ОСОБА_9 , 2015 року народження, кожного тижня з 10 години суботи до 12 години неділі за місцем проживання батька, без присутності матері.

Суд, з`ясував позицію сторін, вислухав свідків, дослідив інші письмові докази, надані сторонами, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за слідуючими підставами:

Сторонами визнано, що з 21.04.2015 до 04.09.2019 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 15). Від шлюбних відносин мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Після розірвання шлюбу, сторони звернулись до Старобільської районної державної адмінстрації, рішенням якої 11.12.2019 року визначено місце мешкання дитини - ОСОБА_10 , 2015 року народження, з матір`ю (а.с. 10).

За судовим наказом від 08.08.2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти (а.с. 13-14).

Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 за його місцем мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 проживає один. В квартирі є все необхідне для мешкання дитини.

Згідно характеристики на ОСОБА_10 КДНЗ « ОСОБА_11 » (а.с. 11) обидва батьки ОСОБА_6 приділяють належну увагу утриманню та вихованню сина.

Згідно довідки про доходи (а.с. 18) ОСОБА_1 працює державним інспектором з енергетичного нагляду державної інспекції енергетичного нагляду України, отримує зарплатню.

Згідно до постанови від 11.09.2019 року (а.с. 30) ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за психологічне насилля в сім`ї відносно ОСОБА_2 .

Згідно до постанови від 07.10.2019 року ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП за психологічне насилля в сім`ї відносно ОСОБА_1 , звільнена від відповідальності у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно до повідомлення Старобільського відділу поліції, рапортів працівників поліції (а.с. 69, 71) ОСОБА_1 31.12.2019 року звертався до нацполіції з заявою про намір скоїти самогубство. В результаті перевірки проведена бесіда з ОСОБА_1 , інших заходів реагування не здійснювалось.

Згідно до медичної довідки (а.с. 83) Серії ААМ НОМЕР_1 896091 від 23.04.2020 року ОСОБА_1 пройшов обов`язковий попередній психіатричний огляд та допущений до виконання обов`язків, пов`язаних з державною таємницею.

Згідно до висновку психолога БО «ЛОВ «МБО «Благодійний фонд «СОС Дитяче містечко ОСОБА_12 » щодо психологічного стану та сімейної ситуації неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то розлука дитини з матір`ю, навіть короткочасна, є психотравмуючою ситуацією для ОСОБА_7 , вона може вкрай негативно вплинути на подальший розвиток дитини. Сама думка про розлуку з мамою, визиває у хлопця страх, який може перерости в фобії, абсолютну безпорадність і безсилля, негативно вплине не тільки на розвиток особистих якостей дитини, але й позначиться на пізнавальній активності.

З показів свідка ОСОБА_13 вбачається, що він працює разом з ОСОБА_1 , проживає по сусідству. Як працівника він характеризує ОСОБА_1 виключно позитивно, як особу дуже старанну й відповідальну, який неодноразово нагороджувався за наполегливу працю. Оскільки він проживає по-сусідству, то бачив, як ОСОБА_1 відноситься до сина й звертав увагу, що на вулиці син гуляв виключно з татом - ОСОБА_1 характеризує ОСОБА_1 , як люблячого, турботливого тата. Йому відомо, що з осені 2019 року подружжя ОСОБА_14 вже не проживають разом, дитина проживає з матір`ю. Сварки в родині позбавляють ОСОБА_1 бачитися з сином, від чого той дуже страждає.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - батьки позивача характеризують його, як люблячого батька відносно сина ОСОБА_7 , який з народження опікувався сином, дбав про нього. Приділяв його вихованню весь свій вільний час. ОСОБА_2 з осені 2019 року перешкоджає ОСОБА_1 спілкуванню з сином, оскільки в неї інша родина. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зараз неприязнені взаємовідносини.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що з осені 2019 року мешкає з ОСОБА_2 однією родиною. З ними разом проживають двоє синів ОСОБА_2 . З батьком молодшого сина - ОСОБА_7 , у ОСОБА_2 неприязнені взаємовідносини. Йому відомо, що ОСОБА_1 застосовував до неї психологічне насилля, у них були сварки до грудня 2019 року. Близько півроку ОСОБА_1 сина не бачив, оскільки ОСОБА_2 хвилюється за дитину, оскільки ОСОБА_1 поводить себе неадекватно.

З наданих у судове засідання копій грамот та нагород вбачається, що ОСОБА_1 2007 року неодноразово поощрявся за місцем роботи, як сумлінний працівник (а.с. 48-60).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько. Мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони в шлюбу між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав й не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом

За ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо). Місце їхнього спілкування. Під час вирішення спору участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольних або наркотичних засобів.

Дослідивши докази по справі, надані сторонами, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 , як батько ОСОБА_7 , 2015 року народження, має право на безперешкодне спілкування з дитиною, на підставі ст. 153 СК України й його право на спілкування не обмежено законом.

Суд не приймає до уваги доводи відповідачки ОСОБА_2 щодо психічного розладу у позивача ОСОБА_1 , про що мав би свідчити факт спроби самогубства, оскільки ОСОБА_1 після цих подій пройшов огляд на стан психічного здоров`я й є здоровим.

Таким чином, у суду немає підстав відмовити позивачу у участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_7 .

При визначенні порядку спілкування, суд, враховує вимоги ст. 159 СК України й дійшов висновку, що взаємовідносини між батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неприязненими, під час спілкування між собою у них виникають сварки. Про що свідчить притягнення обох до адміністративної відповідальності за психологічне насилля в сім`ї. Ця обставина вказує на те, що спілкування ОСОБА_1 з сином можливе й доцільне без участі матері - ОСОБА_2 , що не буде провокувати можливі стреси у дитини внаслідок можливих конфліктів між батьками.

Щодо визначення способів участі батька у спілкуванні, то суд враховує, що ОСОБА_1 працює з 08 до 17 години щодня, крім суботи та неділі, а отже його вимога про цілодобове спілкування з сином у четвер, п`ятницю й суботу цілодобово недоцільно. Враховуючи графік роботи позивача, суд вважає визначити один вихідний день у батька-суботу для повноцінного спілкування з дитиною, оскільки другий вихідний день-неділя повинний бути для спілкування з матір`ю дитини, що буде відповідати нормам ст.ст. 142, 157 СК України. При визначенні часу на спілкування, суд враховує вік дитини - 4 роки, висновок психолога ОСОБА_12 про небажаність тривалої розлуки з матір`ю, яка буде психотравмуючою для дитини, а тому вважає, що необхідно визначити час на спілкування з 09 до 19 години у суботу. Перебування дитини у батька вночі у віці 4 років, враховуючи, що дитина не спілкувалась з батьком майже 6 місяців може бути психотравмуючою для дитини чотирьохрічного віку.

Таким чином, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_9 , 2015 року народження, у вигляді побачення один раз на тиждень, у суботу з 09 до 19 годині, без присутності матері, в тому числі й за місцем проживання батька.

Оскільки позов задоволено частково, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_2 у розмірі Ѕ частини від обсягу задоволення позову, тобто у сумі 420 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 62, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 142, ч. 1-3 ст. 150, ч. 1 ст. 151, 157, 159 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_1 порядок для участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у такий спосіб: побачення 1 раз на тиждень - у суботу з 09 до 19 години, без участі матері, в тому числі й за місцем мешкання батька.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь ОСОБА_1 у розмірі 420 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткач