провадження №: 2-в/752/6/20
У Х В А Л А

Іменем України

17.04.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за заявою заявника ОСОБА_1 про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-1923/2000, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У 2000 році Ленінським районним судом Автономної Республіки Крим було розглянуто справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, за наслідком якого, 30.03.2000 було ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1923/2000.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.12.2019 визначено підсудність справи за заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі 2-1923/2000 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020, відкрито провадження у справі про вирішення питання відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-1923/2000; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив її задовольнити.

Разом з цим, про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки згідно з відомостями, що містяться на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта» з 27.03.2014 поштові відправлення, які направлені з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м.Севастополя та повертаються у зворотному напрямку, можливість пересилання поштових відправлень до півострова Крим відсутня.

Суд, дослідивши надані сторонами копії матеріалів, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення питання по суті, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 494 ЦПК України, в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішенням Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 30.03.2000, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб, укладений 23.12.1995 року, актовий запис № 1003 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Слов`янським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області України - розірвано; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у дохід Держави суму судового збору у розмірі 8 (вісім) гривень 50 копійок з кожного.

Статтею 488 ЦПК України, встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 493 цього Кодексу, встановлено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь - які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь - які інші відомості, документи тощо , отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

27.04.2014 набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який визначає статус Автономної республіки Крим та міста Севастополя, як території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації; встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

У зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованих територіях, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15.09.2015 внесено зміни у Законі України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтю 1 доповнено пунктом 2 яким визначено, що датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014.

Враховуючи, те що Ленінським районним судом Автономної Республіки Крим, на даний час не здійснює правосуддя, для вирішення цивільної справи №2-1923/2000 та ефективного захисту порушених, оспорюваних прав та інтересів учасників справи є необхідність відновити втрачене судове провадження за заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Частиною 1 ст. 494 ЦПК України, визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

За таких обставин суд, вважає можливим відновити втрачене судове провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, а саме відновити судове рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 30.03.2000 у справі № 2-1923/2000.

До такого висновку суд приходить з урахуванням всіх зібраних у справі доказів, а саме копії рішення, даних Єдиного державного реєстру судових рішень, які в своїй сукупності, на думку суду, є належними та достатніми для часткового відновлення провадження в даній справі в частині рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-1923/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в повному обсязі рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 30.03.2000 у справі № 2-1923/2000, згідно з яким: позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб, укладений 23.12.1995 року, актовий запис № 1003 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Слов`янським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області України - розірвано; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у дохід Держави суму судового збору у розмірі 8 (вісім) гривень 50 копійок з кожного.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю.Мазур