справа № 361/3077/19
провадження № 2-др/361/10/20
УХВАЛА

09 червня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Зазимко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення додаткових витрат на дитину, а саме: стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує, просив суд її задовольнити та розглянути заяву за його відсутності.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_3 подав до суду заяву, у якій проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечував, посилаючись на те, що стягнення витрат на правничу допомогу із позивача на користь відповідача законодавством не передбачено. Крім того, вказував на те, що відповідач разом із першою заявою по суті відзивом на позов попередній (орієнтовний) розрахунок суми понесених ним судових витрат не подавав. Просив суд розглянути заяву у відсутність сторони позивача та відмовити у задоволенні даної заяви.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та дійшов наступних висновків.

За змістом ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У ч. 1 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на сторін покладено обов`язок подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи разом з першою заявою по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення додаткових витрат на дитину.

02 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_2

25 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми його судових витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 134 ЦПК України уразі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не виконав вимог ст. 134 ЦПК України щодо подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу у визначений процесуальним законом строк.

Клопотанням про поновлення цього строку відповідач ОСОБА_1 до суду не подавав.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі роз`яснив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року), воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

За змістом ч. 5 ст. 270 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, які може бути оскаржено.

Враховуючи викладене вище, а також те, що відповідач ОСОБА_1 не надав суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 246, 259, 260, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішенняу цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.