Справа № 487/3568/19
Провадження № 2/487/237/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Бурятинської В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа Управління соціальних виплат та компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Миколївської філії ПАТ «Укртелеком» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що згідно з п. 10 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни» абонплата для осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни встановлюється зі 100 % знижкою від затверджених тарифів, але Миколївська філія ПАТ «Укртелеком» надсилає йому щомісяця рахунки на 50% знижку на тариф.

В грудні 2018 року він дізнався, що особи з аналогічним статусом в різних містах України мають пільгу на телефон 100%. Після цього він звернувся до ПАТ «Укртелеком» , звідки його направили до Управління соціального захисту населення Заводського району, де йому підтвердили, що він має пільгу 100%, але вони оплачували ті рахунки, які їм надсилав ПАТ «Укртелеком», і видали довідку, що він має пільгу 100% абонплати за телефон.

12.03.2019 він звернувся з претензією до ПАТ «Укртелеком» з метою перерахунку і повернення незаконно отриманих коштів по абонплаті за три роки, (з 2016 по 01.01.2019) в розмірі 1813,32 грн., але відповіді не отримав.

Позивач просив стягнути з ПАТ «Укртелеком» на його користь 1813,32 грн.; зобов`язати ПАТ Укртелеком» виконувати Закон України «Про статус ветеранів війни»; стягнути з відповідача судовий збір.

В заяві від 04.03.2020 позивач остаточно просив зобов`язати ПАТ Укертелеком» виконувати п. 10 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни…» про 100% знижку абонплати за користування тарифом; погасити заборгованість за абонплату телефону, яка виникла з моменту його звернення в суд і буде на момент прийняття рішення суду за рахунок ПАТ «Укртелеком», а ПАТ «Укртелеком» може стягнути ці кошти з Департаменту соцвиплат, який оплачує його пільги; стягнути з ПАТ «Укртелеком» на його користь 1813,32 грн. безпідставно набутих коштів (з 01.01.2016 по 01.01.2019) (50 грн. 37 коп. х 36 місяців), а цю суму ПАТ «Укртелеком» регресом стягує з Департаменту соцвиплат.

Ухвалою суду від 22.08.2019 у справі було замінено неналежного відповідача Миколаївську філію Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» належним відповідачем публічним акціонерним товариством «Укртелеком».

Ухвалою суду від 22.08.2019 до участі у справі залучено третю особу на стороні відповідача Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради.

30.08.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач є інвалідом 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, які встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та отримує їх на умовах тарифного плану зі 50 процентною знижкою. Абонементна плата за користування квартирним телефоном встановлюється зі 100 % знижкою від затверджених тарифів для осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, та такого статусу позивач не набув. Надана позивачем довідка Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 21.03.2019 №438 для подання в житлово-комунальні установи не змінює статусу позивача.

04.10.2019 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до яких ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю 1 групи внаслідок війни, але не Другої світової війни, у зв`язку з чим на нього не поширюються положення п. 10 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким передбачено, що для осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни абонементна плата за користування квартирним телефоном встановлюється зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача ПАТ «Укртелеком» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що позивач не може претендувати на статус ветерана - інваліда Другої світової війни, оскільки отримав поранення через 6 років після закінченн Другої світової війни.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснювала, що видана позивачу довідка №438 від 21.03.2019 як особі з інвалідністю 1 групи внаслідок війни, подається лише в житлово-комунальні установи для отримання 100 % пільги при оплаті за користування житлом та комунальними послугами (водопостачання та водовідведення, газопостачанні та інше), а не до ПАТ «Укртелеком». На позивача не поширюється дія п. 10 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині встановлення абонплати за користування квартирним телефоном зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів, оскільки він не має статусу особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни.

Заслухавши сторони, дослідивши надані ними докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається
Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач проживає в АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою позивач отримує телекомунікаційні послуги, зокрема послуги телефонного зв`язку, які надаються ПАТ "Укртелеком".

Згідно з листом ПАТ «Укртелеком» №04688486-вих-511260 від 03.05.2019 на андресу ОСОБА_1 , останньому як особі з інвалідністю внаслідок війни 1 групи, на яку поширюється Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", надаються телекомунікаційні послуги за телефонним номером 412813 на умовах тарифного плану "Простий" зі 50-процентною знижкою.

Проте позивач не згоден з отриманням телекомунікаційних послуг на зазначених пільгових умовах, вважає, що відповідач повинен встановити йому абонементну плату за користування квартирним телефоном зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів як особі з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, у зв`язку з чим і звернувся з позовом до суду.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікаційні послуги" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ст. 7 зазначеного закону в редакції, яка діяла на час видачі позивачу посвідчення інваліда війни (07.08.1997), до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних
рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
До інвалідів війни належать також інваліди з числа:

1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України і Служби безпеки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

3) малолітніх (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язнів фашистських концтаборів та інших місць примусового тримання, які визнані інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин;

4) осіб, які стали інвалідами внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних у районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання;

5) осіб, які стали інвалідами внаслідок воєнних дій громадянської та Великої Вітчизняної воєн або стали інвалідами із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки;

6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу РСР і стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941року по 31 грудня 1954 року;

7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.

Відповідно до ст. 7 вищезазначеного Закону в редакції станом на час звернення позивача до відповідача з претензією про перерахунок від 12.03.2019, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа:

1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

4) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних:

у районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період;

від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції до 1 грудня 2014 року, а з 1 грудня 2014 року - на території проведення антитерористичної операції, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції;

під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання.

Дія абзацу третього цього пункту не поширюється на осіб, засуджених за злочини проти основ національної безпеки України та злочини проти громадської безпеки.

Зв`язок інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, отриманим особами, зазначеними в цьому пункті, встановлюється для повнолітніх осіб -за висновком медико-соціальної експертизи, для осіб віком до 18 років - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

5) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок воєнних дій громадянської та Другої світової воєн або стали особами з інвалідністю із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки;

6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу РСР і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954 року;

7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах;

8) осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Другої світової війни, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав Радянської Армії і Військово-Морського Флоту під час військових призовів 1941-1945 років і стали особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

9) осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи;

10) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (далі - Революція Гідності), та які звернулися за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року.

Абзац перший цього пункту не поширюється на працівників міліції, осіб, які проходили службу в правоохоронних органах спеціального призначення, військовослужбовців внутрішніх військ, Збройних Сил України та інших військових формувань, які отримали інвалідність внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з подіями Революції Гідності.

Участь осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, у Революції Гідності та отримання ними під час Революції Гідності поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я встановлюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зв`язок інвалідності з пораненнями, каліцтвом, контузією чи іншим ушкодженням здоров`я, отриманими особами, зазначеними в абзаці першому цього пункту, під час участі у Революції Гідності, встановлюється за результатами медико-соціальної експертизи в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України;

11) військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

12) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;
13) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Положення ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» не містять посилання на те, що особи, які перелічені у вказаній статті є прирівняними до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а лише визначає коло осіб, які відносяться до осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Статтею 13 зазначеного Закону визначені пільги, які надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7). Зокрема п. 10 передбачено позачергове безплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове користування всіма послугами зв`язку. Абонементна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів, а для осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , яке є безтерміновим і дійсне на всій території України, видане 07.08.1997р., пред`явник цього посвідчення є інвалідом 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до довідки до Акту огляду МСЕК (видається інваліду) серії 10 ААА №981315, яка позивачем була надана до суду, ОСОБА_1 був оглянутий повторно 15.03.2012, група інвалідності перша А (по зору), причина інвалідності - з дитинства внаслідок поранення, пов`язаного з бойовими діями в період ВВВ.

Таким чином, зв`язок інвалідності з пораненням, отриманим позивачем, встановлений за вказаною довідкою до Акту огляду МСЕК .

Відповідно до п. 63 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг" від 11.04.2012 №295 установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Крім того, відповідно до п. 2 Постановою КМУ №94 від 16.02.1994 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги щодо абонементної плати за користування квартирним телефоном і погодинної оплати місцевих розмов надаються за умови перейменування абонемента на особу, яка має право на пільги, з дня її звернення.
Відповідно до п. 7 зазначеного Порядку громадянам, які набули статусу ветерана війни або особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", після прийняття цього Закону, пільги надаються з дня звернення.
Крім того, Порядком визначений перелік документів, на підставі одного з яких надаються пільги, передбачені на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Для особи з інвалідністю внаслідок війни це: «Удостоверение инвалида Отечественной войны»; «Удостоверение инвалида о праве на льготы»; довідки, видані органами Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерства з питань надзвичайних ситуацій, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Міністерства соціального захисту населення.
Позивач має посвідчення інваліда 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, як зазначено в посвідченні.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача з претензією від 12.03.2019 про перерахунок з 01.01.2016 по 01.01.2019 абонплати за послуги телефонного зв`язку з урахуванням пільги 100%. Будь-які додатки до цієї заяви не зазначені.

Так, позивачем не доведено належними доказами (документи про отримання з вхідним номером), що він надавав відповідачу довідку №438 від 21.03.2019, надану для подання в житлово-комунальні установи, відповідно до якої пільги на житлово-комунальні послуги та послуги зв`язку надаються (нараховуються) з дня звернення пільговика до установи, що надає послуги, та довідку до Акту огляду МСЕК (видається інваліду) серії 10 ААА №981315, саме в якій і встановлений зв`язок інвалідності з пораненням позивача.

Відповідач в судовому засіданні заперечував наявність цих довідок в ПАТ «Укртелеком», посилаючись на те, що ознайомився з ними після надання їх позивачем суду.

Іншого матеріалами справи не встановлено.

Крім того, в Персональній обліковій картці ОСОБА_1 , наданої Департаментом праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 26.03.2009, зазначені № документа, що надає право на пільги Б 158244 від 07.08.1997, категорія пільговика інвалід війни 1 групи, та перелік пільг, на які має право пільговик, зокрема, абонентна плата за користування телефоном та погодинна оплата, надавач послуги - ВАТ «Укртелеком», розмір пільги - 50%, дата початку 01.01.2004, дата закінчення 31.12.2054.

Таким чином, позивач, на момент звернення до відповідача з претензією про перерахунок в березні 2019, не підтвердив беззаперечними доказами статусу для надання йому відповідачем пільги 100%: зв`язок інвалідності з дитинства внаслідок поранення, пов`язаного з бойовими діями в період ВВВ, а тому відповідач не міг здійснити перерахунок на підставі лише наявних у нього документів.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що не можна стверджувати про порушення прав позивача відповідачем.

Позивач у позовних вимогах просив зобов`язати ПАТ Укртелеком» виконувати п. 10 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни…» про 100% знижку абонплати за користування тарифом.

Суд зазначає, що законом не передбачено судового захисту прав, які можуть бути порушені в майбутньому. Належних та допустимих доказів, що такими діями відповідач порушив охоронюване законом право позивача, ОСОБА_1 суду не надав.
Крім того, суд дійшов висновку щодо неможливості задовольнення вимог позивача про стягнення з відповідача надлишково сплачених сум, оскільки факт наявності чи відсутності вказаних сум може бути виявлено лише після здійснення відповідного перерахунку.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа Управління соціальних виплат та компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.07.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18, .
Третя особа: Управління соціальних виплат та компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, адреса місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 9, .

Суддя Т.А.Карташева