Номер провадження: 22-ц/813/1926/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.06.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/20251/17

Номер провадження: 22-ц/813/1926/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач Одеська обласна дирекція Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про призначення експертизи під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсними кредитних договорів та застосування наслідків їх недійсності до іпотечного договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Домусчі Л.В. 04 липня 2019 року, повний текст рішення виготовлено 04 липня 2019 року,

встановив:

У жовтні 2017 р.ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним кредитний договір № 2006/13-2.06/814 від 28.09.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Укрсоцбанк»; 2) визнати недійсним кредитний договір № 2008/13-1-08/404 від 14.08.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Укрсоцбанк»; 3) застосувати наслідки недійсності правочинів до договору іпотеки.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 28.09.2006 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та нею був укладений Кредитний договір № 2006/13-2.06/81.14.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та нею був укладений Кредитний договір № 2008/13-1-08/404. Крім того, між нею та Банком був укладений договір іпотеки. Вказані кредиті договори, як на думку позивачки, є недійсними, оскільки вона не отримувала інформації, що передує укладенню кредитних договорів, інформацію про сукупну вартість кредиту. У відповідача відсутні Ліцензії на здійснення валютних операцій. Отже, позивачка вважає, що є підстави для визнання зазначених кредитних договорів недійсним, із застосування наслідків їх недійсності до іпотечного договору (а. с. 1 - 17).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2017 року відкрито провадження у справі. Цивільна справа перебувала в провадженні судді Тарасова А.В..

У подальшому у порядку авторозподілу справа була передана на розгляд судді Загороднюка В.І..

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 27.12.2018 року № 4049/0/15-18 суддя Загороднюк В.І. був звільнений з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку. З метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи,та на підставі службової записки помічника судді Загороднюка В.І. - Сребняк І. А. здійснено повторний авторозподіл справи.

У порядку повторного авторозподілу справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. 12.02.2019 року. 28 лютого 2019 року Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого засідання на 20.05.2019 року.

ПАТ «Укрсоцбанк» у відзиві на позовну заяву вказує на пропуск позивачем строку позовної давності. До відзиву додано документи на підтвердження ознайомлення позивачки з усією необхідною інформацією, що передує укладенню кредитних договорів, інформацію про сукупну вартість, копії банківських ліцензій.

01.03.2019 року до суду надійшла заява від позивачки та представника позивачки ОСОБА_2 про об`єднання в одне провадження позовних вимог за цією справою із позовними вимогами у цивільній справі №519/307/18 за позовами ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та у цивільній справі №519/306/18 за позовом представник «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, які перебувають на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2019 року в задоволенні клопотання про об`єднання позовів було відмовлено.

У підготовче судове засідання 27.05.19 року сторони не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З боку представника позивача надійшли дві аналогічні заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із об`єднанням справ в одне провадження.

Письмовою заявою від 27.05.2019 року представник Банку повідомив, що 21.05.2019 року по справі №519/306/18 судом було винесено рішення, яким позов Банку було задоволено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2019 року закрито підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду по суті на 25.06.2019 року.

У судове засідання, призначене на 25.06.2019 року, сторони не з`явились. Сповіщені про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача до суду 25.06.2019 року надійшли пояснення, згідно яких він позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності. У задоволенні позову просив відмовити. До заяви представником Банку додано завірену копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2019 року по справі №519/306/18 про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 2008/13-1-08/404.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2019 р. у задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 28.09.2006 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 2006/13-2.06/814.

Відповідно до п.1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі - 80 000,00 доларів США, зі сплатою 13,2% річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості : з жовтня 2006 року по серпень 2026 року щомісяця рівними частками по - 333 долари США, з вересня 2026 року по - 413 долари США, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту - 27.09.2026 р.

Свої зобов`язання кредитор виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти позичальнику, що підтверджується випискою по рахунку .

14.08.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 2008/13-1-08/404.

Відповідно до п.1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі - 25 000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 14.08.2008 року, зі сплатою 13,5% річних та комісій, в розмірі та порядку визначеному у Додатку № 1 до Кредитного договору.

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК».

Звертаючись до суду з позовом про визнання вказаних кредитних договорів недійсними позивачка як підстави позову зазначила, що не була ознайомлена з інформацією про умови кредитування,сукупної вартості кредитних ресурсів, відсутності ліцензії тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачав, що позивачка із власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраного нею банку. Факт підписання договорів та отримання коштів за обома договорами не спростований позивачкою. Крім того, відповідач надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором від 28.09.2006 року (а. с. 129 - 131), з якого вбачається що ОСОБА_1 сплачувала заборгованість за кредитом до - 23.09.2015 року, а за процентами до - 09.06.2017 року. Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14.08.2008 року (а. с. 135 - 140) вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала заборгованість за кредитом до - 10.11.2016 року, а за процентами до - 14.06.2017 року.

Таким чином, суд вбачав, що сторони обумовили і прописали в Договорі необхідні умови, які відповідають вимогам щодо укладення кредитних договорів. При цьому, згідно залученим відповідачем копій документів вбачається, що позивачка була ознайомлення з усіма умовами кредитування, сукупною вартістю кредитних ресурсів, відповідач має передбачені діючим законодавством ліцензії на укладання договорів в іноземній валюті. Порушення Закону України «Про захист прав споживачів» не знайшли своє підтвердження у матеріалах справи. Таким чином, доводи позивачки не знайшли свого підтвердження. Враховуючи наявність судових процесів про стягнення з позивачки заборгованості за оспорюваними кредитними договорами, вбачаються дії щодо спроби затягнути процеси по стягненню заборгованості.

Суд вбачав, що оспорювані договори підписані сторонами, що не спростовується сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Посилання позивачки на те, що кредитні договори не відповідають діючому законодавству не є доведеними, а навпаки спростовані відповідачем.

Також, суд врахував, що Приморським районним судом м. Одеси за розглядом справи №519/306/18 рішенням від 21.05.2019 року було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 .. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 2008/13-1-08/404 від 14.08.2008 року у розмірі - 11 121, 92 доларів США.

Отже, позивачкою не спростовано факт отримання нею кредитних коштів та користування ними протягом тривалого час із дня укладення кредитних договорів.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого належного підтвердження за розглядом справи, тобто є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Заяву ПАТ «Укорсоцбанк» про застосування строку позовної давності суд не приймає до уваги, так як відмовляє у позовних вимогах по суті (а. с. 197 200 зворотна сторона).

ОСОБА_1 вапеляційній скарзі просить вищевказане рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що суд надав неправильну оцінку наявним у справі доказам, безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про об`єднання справ.

У червні 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про призначення по справі судово-економічної експертизи, проведення якої доручити експертам «Судової незалежної експертизи України». На вирішення експерта поставити наступні питання: 1) Чи є якісь порушення при укладенні кредитного договору № 2006/13-2.06/814 та кредитного договору № 2008/13-1-08/404? 2) Якою є сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк», згідно кредитного договору № 2006/13-2.06/814 та згідно кредитного договору № 2008/13-1-08/404 на момент подання позову, а також згідно представлених на дослідження матеріалів справи?

Про дату, час і місце розгляду справи її учасники сповіщені належним чином.

Від представника Банку до апеляційного суду надійшли письмові пояснення.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надійшло.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на усій території України з 12 березня до 3 квітня 2020 року установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня до 3 квітня 2020 року встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 р, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, з 17.03.2020 року до 03.04.2020 року зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, наданням учасникам справи часу достатнього для ознайомлення з матеріалами справи у зв`язку з її тривалим розглядом, наявності у справі достатніх матеріалів для розгляду вищезазначеної заяви про призначення експертизи, колегія суддів вважає можливим розглянути заяву про призначення експертизи за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про призначення по справі судово-економічної експертизи, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається у позові та в апеляційній скарзі, ознайомившись із письмовими поясненнями представника Банку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи вбачається, що апелянтка у суді першої інстанції не заявляла клопотання про призначення судової експертизи. Поважних причин, за яких таке клопотання не було заявлено у суді першої інстанції, матеріали справи не містять. Не зазначено про наявність таких і у наданій апеляційному суду заяві про призначення експертизи.

Крім того, колегія вважає необхідним зазначити, наступне.

Заявниця пропонує поставити перед експертом питання - Чи є якісь порушення при укладенні кредитного договору № 2006/13-2.06/814 та кредитного договору № 2008/13-1-08/404? У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» зазначено, що необхідно вказати судам на неприпустимість порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема, щодо вини, неосудності чи недієздатності тощо). Колегія суддів вважає, що вказане питання відноситься до правових питань, які суд повинен вирішити під час ухвалення рішення.

Вирішення питання про суму заборгованості за кредитними договорами, про щодо просить заявниця у другом питанні не відноситься до предмету доказування по даній справі (ст. 81 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення по справі судово-економічної експертизи необхідно відмовити у зв`язку з тим, що особа, яка не заявила це клопотання у суді першої інстанції, не довела неможливість заявлення такого клопотання у суді першої інстанції з причин, що не залежали від неї. Питання, які запропоновані на вирішення експерта не відносяться до предмета доказування по даній справі.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в призначенні експертизи не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 103, 268, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення по справі судово-економічної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе