Номер провадження: 22-ц/813/3792/20
Номер справи місцевого суду: 494/831/19
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №494/831/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2019 року складі судді Дєткова О.Я., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 23 липня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На утримання сина до його повноліття відповідач на підставі судового рішення сплачував аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу). Син ОСОБА_2 досяг повноліття, але продовжує навчатися у Військовій академії (м. Одеса) на денній формі навчання, з огляду на що потребує матеріальної допомоги батьків. Посилаючись на вказані обставини, не досягнення домовленості щодо утримання сина, який продовжує навчання, позивач ОСОБА_1 просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно (а.с.1-3).

Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 27 вересня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.20).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, зазначивши, що його майновий, сімейний стан та стан здоров`я надають йому можливість надання допомоги повнолітньому сину на період навчання у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку доходу (а.с.29-43).

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2019 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 23 липня 2019 року і до закінчення навчання; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.95-97).

Висновок суду мотивовано передбаченим статтею 199 СК України правом повнолітнього ОСОБА_2 на утримання від батьків та обов`язком батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжив навчання; перебуванням ОСОБА_2 у зв`язку з навчанням у Військовій академії на повному державному забезпеченні, недоведеністю наявної у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу сину на час навчання у заявленому позивачем розмірі тощо.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 7 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити та стягнути аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років (а.с.102-111).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у недоведеності відсутності умов надання матеріальної допомоги повнолітньому сину на період навчання у заявленому позивачем розмірі; у наявності у відповідача щомісячного доходу на рівні 42852,00 грн. та у власності рухомого і нерухомого майна; у відсутності у відповідача інших осіб на утриманні; у неправильному тлумаченні перебування сина на державному утриманні; у потребі сина у витратах у поза навчальний час; у гарантуванні державою аліментів на дитину в розмірі ј частки всіх видів доходів; у знаходженні у неї крім сина на утриманні неповнолітньої дочки від другого шлюбу, відсутності постійного доходу через не офіційне працевлаштування тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує навчанням сина в академії за рахунок державних коштів; наданням допомоги сину і наміром продовжувати надавати таку безпосередньо сину й надалі; не відповідною дійсності викладеної в скарзі інформації щодо стану його здоров`я, майнового стану тощо (а.с.129-134).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

ОСОБА_2 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 з 20 липня 2017 року є курсантом Військової академії (м.Одеса), тобто перебуває на одному з видів військової служби, а саме на навчанні, термін навчання п`ять років по 2022 рік; форма навчання денна; з 20 липня 2017 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами, як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та оплата транспортних послуг (а.с.10, 44).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2008 року в справі №2-9073/08 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувались аліменти в розмірі ј частки всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 2 вересня 2008 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11, 12-13).

ОСОБА_1 , 1978 року народження, зареєстрована в м. Одесі, проживає без реєстрації в м. Березівка Одеської області (а.с.14).

ОСОБА_1 перебуває у другому шлюбі з 27 лютого 2002 року та має у цьому шлюбі дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4,9).

Інформація про доходи та майно ОСОБА_1 відсутня.

ОСОБА_2 , 1972 року народження, зареєстрований та проживає в с. Софіївка Борщагівська Київської області (а.с.18).

ОСОБА_2 перебуває у другому шлюбі з 10 грудня 2010 року; інформація про дітей відсутня (а.с.53).

ОСОБА_2 , 1972 року народження, у Збройних Силах з серпня 1990 року, має військове звання та військову професію.

Згідно Свідоцтва про хворобу №62, виданого 15 лютого 2012 року госпітальною військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_1 за розпорядженням військового комісара Миколаївського ОВК від 2 лютого 2012 року №2/30, ОСОБА_2 визнаний обмежено придатним до військової служби (а.с.45-48).

Згідно Довідки про доходи №8505 3255 4154 1590 від 8 жовтня 2019 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Київській області та отримує пенсію за вислугу років, розмір якої в місяць у 2019 році становив 4509,26 грн. (а.с.49, 68).

Згідно Довідки про доходи від 8 жовтня 2019 року ОСОБА_2 з квітня 2019 року працює у Міністерстві оборони України на посаді військовослужбовця з окладом 5780,00 грн.; за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року отримано заробітної плати (оклад, інші доплати) в загальній сумі 136599,13 грн. (а.с.50).

ОСОБА_2 має кредитні зобов`язання перед банком (а.с.57-58).

Дружина ОСОБА_2 ОСОБА_6 з 18 липня 2019 року не працевлаштована, на попередньому місці роботи перед нею наявна значна заборгованість по нарахованій проте не виплаченій заробітній платі (а.с.59-61).

ОСОБА_2 за 2018 рік подано в НАЗК декларацію, яка містить інформацію про доходи, майно, витрати тощо (а.с.83-87).

З 30 жовтня 2014 року ОСОБА_2 працював керівником компанії «Кронід Лтд» у формі товариства з обмеженою діяльністю (); з посади керівника звільнений з 3 лютого 2015 року (Протокол загальних зборів ТОВ Компанія «Кронід Лтд» №5 від 3 лютого 2015 року (а.с.88-91, 135-136).

Судом першої інстанції на підставі поданих учасниками справи доказів встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права, що регулюють виниклі спірні правовідносини виконання батьками передбаченого статтею СК України обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, та визначив розмір утримання (аліментів) з урахуванням обставин, передбачених у статті 182 СК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_2 на утримання якого сплачувались батьком аліменти до повноліття, та який з досягненням ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття є таким, що продовжив навчання у вищому учбовому закладі на денній формі, а, відтак, потребує матеріальної допомоги своїх батьків на період навчання. Право ОСОБА_2 на утримання від батьків на період навчання не є спірним, таке право, як і обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжив навчання, визначені статтею 199 СК України.

ОСОБА_2 проживає з матір`ю, батько проживає окремо, мати посилається на те, що офіційно не працевлаштована, отримувані доходи не дозволяють належно утримувати повнолітнього сина, який навчається, проте при цьому мати не зазначає розмір свого доходу, видатки тощо.

За змістом частини 1 статті 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, обумовлений умовою, за якої батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

У визначенні наявності умов, з огляду на які батько може надавати матеріальну допомогу сину на період навчання, суд виходить з наступного.

Відповідно до визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 надано докази розміру отримуваного ним доходу, такими у 2019 році є військова пенсія за вислугу років та заробітна плата у зв`язку з працевлаштуванням з квітня 2019 року; розмір отримуваних доходів вказує на те, що присуджена судом першої інстанції 1/8 частка від заробітку (доходу) ОСОБА_2 як платника аліментів в грошовому виразі становитиме більше 3000,00 грн. на місяць, а оскільки аліменти стягнуто у частці від доходу, то збільшення доходу батька матиме наслідком збільшення коштів, що припадатиме на 1/8 частку доходу (аліментів). ОСОБА_2 має задекларовані доходи, майно, витрати, натомість ОСОБА_1 , яка на рівні з батьком сина несе обов`язок по утриманню повнолітнього сина, який продовжив навчання, свої доходи, майно, витрати тощо не декларує, тим самим унеможливлює оцінку можливості надання нею як матір`ю допомоги сину, що в силу положень частини 2 статті 200 СК України підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів.

ОСОБА_2 надано докази свого матеріального, сімейного стану, витрат, в тому числі й грошових зобов`язань, докази стану здоров`я тощо, надані докази є належними, такі містять інформацію щодо предмета доказування, як то матеріального стану даної особи, що є визначальним у доведеності наявності/відсутність умов для надання ним сину матеріальної допомоги на час навчання. Визначений судом першої інстанції з огляду на отримуваний батьком дохід розмір утримання (аліментів) на рівні 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) батька в сукупності з матеріальною допомогою матері забезпечить повнолітньому ОСОБА_2 належну матеріальну допомогу, який до того ж як курсант Військової академії знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення з курсантськими нормами, як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне, оплата транспортних послуг.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що мінімальний розмір аліментів на рівні ј частки всіх видів доходів забезпечено законодавчо, безпідставні, так як син ОСОБА_2 є повнолітнім, а не дитиною, яка не досягла повноліття і мінімальний розмір утримання якої законодавчо передбачений. Реалізація права ОСОБА_2 на допомогу батьків у разі навчання та потреби у зв`язку з саме з навчанням матеріальної допомоги батьків законом поставлена у залежність від можливості батьків таку допомогу надавати.

Право повнолітнього сина, який продовжив навчання, на утримання від батька, за захистом якого звернулась мати, захищено з урахуванням обставин справи. Правові підстави для скасування судового рішення відсутні.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 9 липня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; відповідач надав відзив на апеляційну скаргу та заяву про розгляд справи за його відсутності; позивач в особі представника надала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з оголошеним в країні карантином, при цьому заява не містить обґрунтування того, чим саме обумовлена обов`язкова присутність позивача в засіданні. Справа в провадженні суду з січня 2020 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, а справа, яка наразі переглядається, є спором про стягнення аліментів, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 липня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова