Справа № 545/382/20
Провадження № 2-з/545/25/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Шелудякова Л.В.,

за участю секретаря судових засідань Плескач І.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

14.07.2020 року до Полтавського районного суду Полтавської області, надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заяву обґрунтовував тим, що 12.03.2020 року ним до Полтавського районного суду Полтавської області була подана зустрічна позовна заява про поділ спільного майна подружжя, в якій просив визнати спільною сумісною власністю його та відповідача житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1888 га, кадастровий номер: :05:001:0193, загальною вартістю 631 900 грн.; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 629 600 грн.; земельну ділянку площею 0,153 га, кадастровий номер: :05:001:0814, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 240, вартістю 261 415, 80 гривень; меблі та домашню техніку загальною вартістю 67 229,10 грн.; припинити право спільної сумісної власності його та відповідача та вказане майно.

Крім того просив поділити вказане майно між ним та відповідачем.

Зазначив, що 22.09.2011 року між ним, продавцем та ОСОБА_3 , покупцем було укладено договір купівлі-продажу, у відповідності до якого він передав, а покупець ОСОБА_3 , прийняла у власність земельну ділянку, площею 0, 1476 га, кадастровий номер :05:001:0198, яка розташована в с.Івашки Полтавського району Полтавської області.

Просив суд взяти до уваги той факт, що кошти виручені від продажу ним особистого майна та майна його колишньої дружини були витрачені також для добудови будинку, а також для купівлі квартири в Харкові, що наразі знаходиться за адресою АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 .

Проте наразі, ОСОБА_2 не визнає спільною сумісною власністю квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 . та в будь-який момент може продати дану квартиру.

З огляду на те, що квартира кв АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 є предметом розгляду справи № 545/382/20 та знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а у разі продажу його колишньою дружиною даної квартири, ОСОБА_2 зобов`язана буде сплатити грошову компенсацію вартості Ѕ частини квартири, а тому прохав клопотання про забезпечення позову задовольнити.

Окрім цього не заперечував, якщо суд застосує зустрічне забезпечення по справі, вказував, він має зареєстроване місце проживання на території України, а саме: АДРЕСА_6 а також враховуючи правову позицію Верховного суду у справі №753/2380/18-ц від 10.04.2019 року вважав, що застосування заходів зустрічного забезпечення позову є правом суду а не його обов`язком.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.0.2019 року розірвано.

У шлюбі була придбана квартира в Харкові, що наразі знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 а

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до ч.ч1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову передбачено, заборона вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Оскільки на даний час не з`ясовано остаточно походження коштів на спірну квартиру, так як справа знаходиться на етапі підготовчого розгляду, враховуючи, що майно набуте в шлюбі вважається спільною сумісною власністю, а отже невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в подальшому, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Що стосується зустрічного забезпечення позову, то суд не вбачає а даний час підстав для його застосування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом - накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

Виконання ухвали доручити Полтавському районному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом двох днів з дня її складання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л. В. Шелудяков