ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 червня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8359/19

Головуючий у першій інстанції - Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/645/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: Публічне акціонерне товариство «Чернігівторгбуд»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа: Служба у справах дітей Новозаводського району м. Чернігова,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Публічне акціонерне товариство «Чернігівторгбуд»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення із кімнати гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, третя особа - Служба у справах дітей Новозаводського району м. Чернігова,

прізвище судді: Деркач О. Г.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 06 березня 2020 року,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Публічне акціонерне товариство «Чернігівторгбуд» (далі - ПАТ «Чернігівторгбуд») звернулося до суду з позовом, в якому просило усунути перешкоди в користуванні майном - кімнатою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх малолітньої доньки ОСОБА_3 без надання іншого житлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Чернігівторгбуд» є власником гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_2 . У зазначеному гуртожитку, на підставі договору №9 від 01 березня 2006 року в кімнаті №21 проживає ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_2 і донькою ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_1 у трудових відносинах з позивачем не перебуває, виникли відносини житлового найму, які регулюються нормами цивільного законодавства. Однак, відповідачі відмовляються приймати участь в утриманні житла та сплачувати за отримані комунальні послуги. Оскільки реєстрація відповідача у гуртожитку порушує права позивача, як власника нерухомості, а також створює перешкоди у здійсненні права власності щодо вказаного приміщення, посилаючись на ст. 391 ЦК України, позивач просить виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх доньку ОСОБА_3 із кімнати гуртожитку.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Чернігівторгбуд» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернігівторгбуд» просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповно з`ясовані обставини справи, які мають значення для справи, не відповідність висновків суду матеріалам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 01.03.2006 року між ПАТ «Чернігівторгбуд» та ОСОБА_1 було укладено договір найму кімнати у гуртожитку АДРЕСА_3 строком на три роки, тобто до 01.03.2009 року, який згодом було автоматично продовжено до 01.03.2020 року. Позивач неодноразово (01.01.2014 року, 31.05.2017 року, 16.09.2019 року) направляв ОСОБА_1 рекомендовані листи з проханням звільнити спірну кімнату, які були залишені відповідачем без відповіді і задоволення. При цьому, до теперішнього часу ОСОБА_1 не сплатив заборгованість за судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігові від 25.10.2019 року у справі №751/7444/19.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівторгбуд», а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2020 року залишити без змін.

Вислухавши голову судового засідання, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Чернігівторгбуд», суд першої інстанції виходив з того, що право користування відповідачами вищезазначеним житловим приміщенням підпадає під гарантії передбачені п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при цьому виселення відповідачів із спірної житлової кімнати є невиправданим втручанням у їх право на повагу до житла.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Заявлене ПАТ «Чернігівторгбуд» клопотання про витребування у Центрального відділу ДВС м. Чернігова інформації про залишок боргу ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №60730025 не підлягає задоволенню, оскільки до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 надала копії постанов повернення виконавчого документа стягувачу від 28.05.2020 року та про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2020 року.

Судом у справі встановлено, що ВАТ «Чернігівторгбуд», правонаступником якого є ПАТ «Чернігівторгбуд», є власником та балансоутримувачем гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15, 16-17).

01.03.2006 року між ВАТ «Чернігівторгбуд» та ОСОБА_1 було укладено договір №9, за яким відповідач надав ОСОБА_1 та членам його сім`ї - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ») житлову площу за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.18).

Пунктом 1, 3 договору від 01.03.2006 року передбачено, що наймодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором передає наймачу та членам його родини у строкове платне користування кімнату АДРЕСА_1 , загальною площею 27,6 кв. м. За згодою сторін договором встановлюється плата за оренду кімнати в розмірі 61,77 грн. за місяць, до складу якої включені платежі за квартплату, теплопостачання, холодна вода, гаряча вода, електроенергія, газ, балкон. Договірна ціна являється динамічною, та змінюється при зміні тарифів.

Пунктом 7 договору від 01.03.2006 року передбачено, що строк дії договору становить 3 роки.

Відповідно до п. 6 договору від 01.03.2006 року, наймачі можуть бути виселені за рішенням суду на вимогу наймодавця: у разі невнесення орендарем плати за житло за більш ніж 3 місяці; наймач або члени його сім`ї вибувають із зняттям з реєстрації незалежно від обставин; порушення правил проживання.

Як вбачається із картки реєстрації у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , з 18.12.2003 року зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зареєстрована донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13)

Згідно листів ПАТ «Чернігівторгбуд» від 08.01.2014 року №1, від 31.05.2017 року №78, 16.09.2019 року неодноразово направлялась вимога відповідачу про погашення боргу за проживання та спожиті комунальні послуги та звільнення кімнати (а.с.20-24).

25.10.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ №751/7444/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернігівторгбуд» 6702,70 грн заборгованості по оплаті комунальних послуг і вартості проживання у гуртожитку за період з 01.01.2018 року по 01.09.2019 року, а також 961,00 грн судового збору (а.с.26).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, будинок або його частина.

Частиною першою ст. 821 ЦК України встановлено, що договір укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч.1 ст.826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

За матеріалами справи, постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 28.05.2020 року, повернуто ПАТ «Чернігівторгбуд» виконавчий лист по примусовому виконанню судового наказу №2-н/751/1216/19, виданого 18.11.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернігівторгбуд» 6702,70 грн боргу у зв`язку із заявою стягувача про верення виконавчого документа через сплату боргу (а.с.198).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 02.06.2020 року, закінчено виконавче провадження по примусовому виконанні судового наказу №2-н/751/1216/19, виданого 18.11.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 961 грн судового збору у зв`язку з фактичним виконанням (а.с.197).

Виходячи із сукупності зібраних у справі доказів, суд першої інстанції вірно встановив, що відсутня заборгованість за судовим наказом №751/7444/19, відповідач продовжував користуватися майном після закінчення строку договору найму і не було заперечень позивача протягом одного місяця, тому договір поновлений на строк, який був раніше встановлений договором, тобто до 01 березня 2021 року. При цьому, саме по собі направлення відповідачу вимоги про звільнення кімнати у період дії договору за відсутності жодних допустимих доказів її отримання останнім не є належним способом вираження своїх заперечень наймодавцем.

Враховуючи висновок органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Черінгові ради від 27.01.2020 року №14, згідно якого визнано недоцільним виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій виховується малолітня ОСОБА_3 , 2010 року народження (а.с 135-136), суд першої інстанції вірно виходив з того, що право користування відповідачами вищезазначеним житловим приміщенням підпадає під гарантії передбачені п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при цьому виселення відповідачів із спірної житлової кімнати є невиправданим втручанням у їх право на повагу до житла.

Доводи апеляційної скарги вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстави для скасування судового рішення, яке постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на наведене, апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівторгбуд» належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді