_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/436/20
УХВАЛА
25.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дєордієва Ірина Вікторівна про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та визнання права власності, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дєордієва Ірина Вікторівна про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та визнання права власності.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до роз`яснень, які наведені у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.
Зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження певних фактів, що мають значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
Адже, неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.
Відповідачем ОСОБА_1 не наведено достатніх доводів про неможливість розгляду спору по заявленим вимогам ОСОБА_2 про визнання договору дарування укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 фіктивним та визнання за останнім права власності, до вирішення спору між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , щодо боргових зобов`язань. Судом таких обставин також не встановлено, а тому обставина, на яку посилається заявник не є підставою для зупинення провадження у справі в розумінні вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Окрім того, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Відповідно до частини першої статті та другої статті 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
При таких обставинах, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви відповідача ОСОБА_1 та вважає, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним, оскільки обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 210,251,259 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дєордієва Ірина Вікторівна про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та визнання права власності, залишити без задоволення.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.07.2020р..

Суддя Огренич І. В.