Дата документу 22.06.2020 Справа № 554/658/18
Провадження № 4-с/554/30/20
Ухвала

іменем України

22.06.2020 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Обіхода Олександра Анатолійовича,

встановила:

17.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилалася на те, що на виконання до Глобинського районного відділу державної виконавчої служби нею був пред`явлений виконавчий лист № 554/658/18, виданий Октябрським районним судом м. Полтави від 03.05.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј всіх доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття. 30.03.2019 було відкрите виконавче провадження за № 58693420. Але, у період із 2019 року і по сьогоднішній день ОСОБА_1 не отримує від боржника ОСОБА_3 на користь малолітнього ОСОБА_4 . Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП 58693420 виконавцем були підготовлені до виконання наступні документи: виклик державного виконавця від 27.08.2019 року; постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2019 року; 10 запитів до державних органів про осіб-боржників; виконавчий лист від 13.03.2018 року; повідомлення про внесення відомостей про боржника до ЄРБ від 04.10.2019 року; розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.10.2019; 4 постанови про встановлення тимчасового обмеження від 04.10.2019. ОСОБА_1 вважає, що саме бездіяльність виконавця Глобинського районного ВДВС, яка полягає у невиконанні рішення суду призвела до того, що вона протягом більше року не отримує аліментів.

Скаржник просила визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Глобинського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Обіхода Олександра ОСОБА_5 у період із 01.03.2019 по 01.03.2020; винести постанову, якою зобов`язати державного виконавця Глобинського районного ВДВС Північно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Обіхода Олександра Анатолійовича усунути порушення з приводу проведення виконавчих дій у місячний термін з моменту вступу постанови суду в законну силу.

У судовому засіданні сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Омелай Н.М. надала суду заяву з проханням розглядати скаргу у її відсутність, скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суддею встановлено, що на виконанні у Глобинському районному відділ державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 58693420 з виконання виконавчого листа № 554/658/18, виданого Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2018, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј всіх доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Постановою начальника відділу Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Дронова А.О. від 30.03.2019 було відкрите вказане виконавче провадження за № 58693420.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.10.2019 року заборгованість станом на 01.10.2019 року становить 43908,48 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що саме бездіяльність держаного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) ОСОБА_2 , яка полягає у невиконанні рішення суду призвела до того, що вона протягом більше року не отримує аліментів.

Предметом оскарження в цій справі є бездіяльність державного виконавця, протиправність якого, судячи зі встановлених обставин справи, полягає в тому, що держвиконавець починаючи з 01.03.2019 по 01.03.2020 не вживав заходів для того, щоб виконати виконавчий лист, виданий на підставі судового рішення у справі № 554/658/18.

Проте, слід зазначити, що доказів на підтвердження обставин, викладених у своїй скарзі, скаржник суду не надала.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в не вчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, суддя вважає, що скаржником не доведено у встановленому законом порядку, що державним виконавцем вимоги Закону України "Про виконавче провадження" не виконані та не вжиті заходи щодо примусового виконання судового рішення № 554/658/18.

За таких обставин доводи скаржника суд вважає непідтвердженими належними доказами.

У той же час, суддя зазначає, що вимоги скаржника повинні бути конкретними, а не абстрактними чи умовними та повинні містити способи захисту прав та інтересів позивача, що відповідають закону.

Стосовно іншої вимоги скарги слід зазначити, що оскільки суддя дійшла висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності державного виконавця під час примусового виконання судового рішення неправомірною, то немає й підстав для задоволення похідної вимоги скаржника.

Ураховуючи викладене, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суддя

постановила:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), - відмовити.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В. Тімошенко