КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року про призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , згідно з яким просив: визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір'ю якої є ОСОБА_3 ; внести зміни до актового запису № 130, зробленого Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 05.09.2017 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір'ю якої є ОСОБА_3 , вказавши у графі «відомості про батька» - громадянин України ОСОБА_4 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_4 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про призначення у справі судово-медичної (судово-генетичної) експертизи, на вирішення якої просив поставити наступне питання: чи є ОСОБА_4 біологічним батьком ОСОБА_5 , матір`ю якої є ОСОБА_3 .? Виконання судово-генетичної (біологічної) експертизи просив доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.03.2020 року клопотання позивача задоволено та призначено у справі судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з'явитися разом з ОСОБА_6 за викликом експерта до експертної установи. Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_4 (а.с. 50, 51).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вищевказану ухвалу скасувати, оскільки, на його думку, суд, призначаючи у справі експертизу, не надав належної оцінки його доводам щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання батьківства.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що заходи, які необхідно здійснити для проведення судової генетичної експертизи, є катуванням та ставлять під загрозу життя дитини, яка може бути заражена вірусом COVID-19, гепатитом, туберкульозом та іншими інфекціями (а.с. 56-61).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.04.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 65, 66).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2020 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 72, 73).

29.05.2020 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу (а.с. 82-84).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.06.2020 справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду (86, 87).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням положень ЦПК України.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи, оскільки її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановить відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Також, ч. 2 ст. 102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Отже, ураховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин, а саме те, що обставина встановлення біологічного батьківства, яка може бути підтверджена експертизою, є істотною, а для її з`ясування необхідні спеціальні знання, колегія суддів приходить до виснтовку про наявність у суду першої інстанції підстав для задоволення клопотання позивача про призначення судово-медичної (судово-генетичної) експертизи.

Доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання батьківства не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки такі доводи не впливають на вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи, а підлягають перевірці судом під час вирішення справи по суті.

Посилання апелянта на те, що заходи, які необхідно здійснити для проведення судової генетичної експертизи, є катуванням та ставлять під загрозу життя дитини, колегія суддів відхиляє, адже вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях самого відповідача.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали в оскаржуваній частині, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені позивачем судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року про призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про визнання батьківства, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 22 червня 2020 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська