233 № 242/7361/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь страхове відшкодування в розмірі 48498,80 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 11 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 6739с від 11.12.2013.

На виконання умов вказаного кредитного договору КС «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_3 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в розмірі 25000,00 грн строком на 24 місяці з 11.12.2013 по 10.12.2015 включно зі сплатою процентів в розмірі 27,6% річних.

Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014.

Відповідно до п. 1.2 вищезазначеного договору добровільного страхування кредитів, предметом договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів.

Згідно із п. 1.3 договору добровільного страхування кредитів, позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за Кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка» згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договорів про співробітництво між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем.

У відповідності з Додатком № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 кредитний договір № 6739с від 11.12.2013, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_3 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 48500,00 грн.

Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу.

Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 6739с від 11.12.2013 належним чином не виконувала.

У відповідності до вищезазначеного Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 КС «Українська кредитна спілка» повинна повідомити про настання страхових випадків та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно із переліком, визначеним цими Договорами.

Керуючись вимогами п. 5.1 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» направила позивачу заяву №3576 від 12.11.2019 про виплату страхового відшкодування в сумі 48498,80 грн внаслідок невиконання відповідачкою свого зобов`язання за кредитним договором № 6739с від 22..12.2013.

Згідно із п.п.4.4.5 Договору добровільного страхування кредитів, позивач зобов`язаний протягом 4 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору.

У відповідності до п.п.4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів, протягом 5 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків позивач зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування.

Позивачем на підставі заяви № 3576 від 12.11.2019 та доданих до неї документів складено страховий акт № 701кр від 13.11.2019 та відповідно 13.11.2019 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 48498,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1502 від 13.11.2019 з відміткою банку про проведення платежу.

Відповідно до п.5.7 Договору добровільного страхування кредитів до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим Договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.

Згідно з п.5.8 Договору добровільного страхування кредитів після отримання страхового відшкодування КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування.

На виконання вимог п.5.8 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» надала позивачу довідку №3588 від 13.11.2019 про сплату ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитними договором № 6739с від 11.12.2013 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 у розмірі 48498,80 грн.

Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало покладені на нього Законом та Умовами Договору добровільного страхування кредитів обов`язки, до нього перейшло право вимоги ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування у розмірі 48498,80 грн.

Відповідачка, від імені та в інтересах якої діє адвокат Шамардін В. М., надала відзив на позовну заяву, в якому просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 78-81).

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що є усталена судова практика якою передбачено, що перебіг позовної давності за регресними зобов`язаннями починається від дня виконання основного зобов`язання. Тому, зокрема, право страховика за договором страхування на подання до суду регресного позову про стягнення з винної особи коштів, виплачених страховиком як страхове відшкодування виникає з моменту сплати такого відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку (а.с. 89-91).

Відповідачка, від імені та в інтересах якої діє адвокат Шамардін В. М., надала заперечення, в яких просила не приймати до уваги аргументи позивача та застосувати строки позовної давності.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.03.2020 в цій справі замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_1 , справу передано на розгляд Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області за територіальною юрисдикцією (а.с.59).

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2020 року цю справу призначено до судового розгляду, учасникам справи встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.72).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідачки Шамардін В. ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 11 грудня 2013 року між КС «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №6739с. На виконання умов вказаного кредитного договору КС «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_3 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в розмірі 25000,00 грн строком на 24 місяці з 11 грудня 2013 по 10 грудня 2015 включно зі сплатою процентів в розмірі 27,6% річних (а.с.14).

Факт отримання відповідачкою грошових коштів у розмірі 25000,00 грн підтверджується платіжним дорученням № 13890 від 11 грудня 2013 року (а.с.16).

22 вересня 2015 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.09.2015 (а.с.54).

Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором №6739с від 11.12.2013 року належним чином не виконувала, щомісячні платежі, починаючи з травня 2014 року, не сплачувала, що підтверджується випискою за №3577 від 13 листопада 2019 року (а.с.23).

Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів №01 від 08.01.2014 (а.с.19-20), предметом якого є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суму кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів.

Згідно із п. 1.3 Договору добровільного страхування кредитів, позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за Кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка» згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договорів про співробітництво між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем.

У відповідності з Додатком № 1 до Договору добровільного страхування кредитів №01 від 08.01.2014 кредитний договір № 6739с від 11.12.2013, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_2 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 48500,00 грн.

Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів, передбачено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу.

12 листопада 2019 року КС «Українська кредитна спілка» на виконання пункту 5.1 Договору добровільного страхування кредитів (яким передбачено, що КС «Українська кредитна спілка» повинна повідомити про настання страхового випадку та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором) направила ПрАТ «Українська страхова компанія» заяву № 3576 від 12.11.2019 про виплату страхового відшкодування в сумі 48498,80 грн внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 006739с від 11 грудня 2013 року (а.с.22).

За пп.4.4.5 Договору добровільного страхування кредитів, ПрАТ «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 4 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або відмову виплати) страхового відшкодування та скласти акт про виплату (або відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору.

У відповідності до пп.4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів протягом 5 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків ПрАТ «Українська страхова компанія» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування.

13 листопада 2019 року на підставі зазначеної заяви та доданих до неї документів позивачем складено страховий акт №701кр (а.с.24) та відповідно 13 листопада 2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 48498,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1502 від 13 листопада 2019 року з відміткою банку про проведення платежу (а.с.25).

Відповідно до п.5.7 Договору добровільного страхування кредитів до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим Договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.

Згідно з п.5.8 Договору добровільного страхування кредитів, після отримання страхового відшкодування КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника за умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування.

На виконання вимог п.5.8 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» надала позивачу довідку № 3588 від 13 листопада 2019 року (а.с.26) про сплату ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитними договором № 6739с від 11 грудня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в сумі 48498,80 грн.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

В той же час, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Отже, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах виникло право вимоги страхового відшкодування саме в порядку суброгації.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

За приписами статті 253 цього ж Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною першою статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Відповідно до п.2.1 договору добровільного страхування №1 від 08.01.2014, страховим випадком по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («з відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу або якщо кредитор не одержав обумовлений Кредитним договором останній за графіком платіж протягом 3 днів після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого Кредитним договором.

Згідно із додатком №1 до кредитного договору № 6739к від 11.12.2013, строк сплати останнього платежу настав 11.12.2015 (а.с.15). Останній платіж проведено відповідачкою 11.04.2014 (а.с.23).

Таким чином, відповідно до п.2.1. договору добровільного страхування кредитів страховий випадок настав 11 грудня 2015 року.

Отже, за виходячи з контексту вищенаведених норм права, загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг 11 грудня 2015 року і спливає у відповідні число та місяць останнього року, тобто такі, що відповідають числу та місяцю настання події.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що у цій справі позовна давність спливає у число та місяць останнього третього року - 11 грудня 2018 року.

Згідно із поштовим штемпелем на конверті, в якому позивачем надіслано позовну заяву на адресу Селидовського міського суду Донецької області, цей позов здано на пошту 20.12.2019 (а.с.29), тобто позивач звернувся до суду після спливу позовної давності.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідачкою у відзиві на позовну заяву зроблено заяву про застосування строків позовної давності.

Враховуючи, що позов у цій справі подано із спливом позовної давності та позивачем не наведено жодної причини поважності пропуску відповідного строку, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом позовної давності.

Одночасно, суд відхиляє доводи позивача про те, що страхова компанія набула право на звернення до суду з позовом до відповідачки саме в порядку регресу (а ні суброгації) і строк позовної давності в даному випадку обліковується з моменту виплати відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку не ґрунтуються на законі з наведених вище підстав.

Верховний Суд в своїй постанові від 20 квітня 2018 року по справі № 910/8982/17 (на яку посилається позивач у відповіді на відзив) зазначив: «основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою.

Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки.

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.»

Як визначив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відповідачки дійсно виникла заборгованість перед Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», однак оскільки правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем є суброгацією, а не регресом, тому в цьому випадку строк позовної давності в три роки обчислюється з моменту настання страхового випадку, а не з моменту страхової виплати (як у регресних правовідносинах).

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» (адреса: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Незалежності, буд.35, кв.7, ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення страхового відшкодування відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 02 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О. В.Каліуш