Справа № 263/8497/15-ц
Провадження № 6/263/143/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Федоренко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., за участю державного виконавця Воробйова В.в. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, боржник Приватне підприємство "ЧАРА", стягувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Центрального віділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) звернувся до суду з поданням в якому просить дозволити звернення стягнення на майно боржника, а саме: на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , яке фактично належить Приватному підприємству «Чара» на підставі біржового контракту №17010 від 16.09.1997 року, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. В обґрунтування вимог зазначено, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 54020482 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з Приватного підприємства «Чара». Зведене виконавче провадження створено 25.05.2017 року. Останнє виконавче провадження приєднано до складу зведеного виконавчого провадження 17.07.2019 року. Всього у складі зведеного виконавчого провадження перебуває 6 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 7271158,64 грн. При примусовому виконанні державним виконавцем стягнуто 1089427,46 грн. Залишок нестягнутої суми за зведеним виконавчим провадженням 6181731,18 грн.

При здійсненні зведеного виконавчого провадження № 54020482 державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, зареєстроване за приватним підприємством «Чара», до відповідних державних реєстрів внесено запис про заборону відчуження постановами № 48104338 від 01.02.2019, 56016597 від 20.03.2018, 56016795 від 20.03.2018, 59234901 від 30.05.2019 (раніше державним виконавцем також було накладено арешт на майно боржника, про що свідчить запис № 5726521 від 26.09.2007, який накладено в межах виконавчого провадження № 7878999). В подальшому на підставі п. З, 5 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку зі зняттям арешту з частини майна боржника було внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме змінено опис предмета обтяження з «Все нерухоме майно» на «все нерухоме майно, крім: - Одноповерхове приміщення магазину, загальною площею: 52.,9 кв. м.. розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ) - одноповерхове приміщення магазину, загальною площею: 89.9 кв. м.,за адресою: АДРЕСА_4 - нежитлове одноповерхове приміщенш магазину загальною площею 400,7 кв.м., що розташовано за адресою АДРЕСА_5 - Одноповерхове приміщення магазину загальною площею: 76,2 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно все нерухоме майно боржника знаходиться під арештом , а саме: нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_6 нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_7 , нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_8 , нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

До ККП «Маріупольське БТІ Маріупольська нерухомість» 04.06.2020 було направлено запит про надання документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності боржника на нерухоме майно з метою належного звернення до суду в порядку ст. 440 ЦПК України. 26.06.2020 до відділу надійшла відповідь про те, що Приватному підприємству «Чара» належить на праві власності нежитлове приміщення АДРЕСА_1 на підставі біржового контракту № 17010 від 16.09.1997 року.Згідно вказаної довідки приватне підприємство не є власником приміщенії за адресою АДРЕСА_9 .

За виконавчим провадження № 48104338 стягувачу ОСОБА_1 в рахунок боргу передано нереалізоване нерухоме майно за адресою АДРЕСА_5 , нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_7 , нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 . За рахунок майна, переданого стягувачу часткої задоволено вимоги у розмірі 922 320,00 грн

Нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_6 .З була реалізована на електронних торгах. Частково задоволено вимоги стягувача ОСОБА_1 у розмірі 76 009,05 грн.

Таким чином станом на 26.06.2020 задоволено вимоги стягувача ОСОБА_1 на загальну сумму 998 329,05 грн., залишок заборгованості складає 2682748,95 грн.

Нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_8 , на реалізацію не передавалось у зв`язку тим, що воно передано 12.04.2006 в іпотеку ТОВ «ФК «Довіра гарантія».

Державний виконавець звертався до іпотекодержателя ТОВ «ФК «Довіра гарантія» з листом про надання згоди на примусову реалізацію майна, але листом № 50768 від 31.05.2019 іпотекодержатель відмовив. Заборгованість ПП «Чара» перед ТОВ «ФК «Довіра гарантія» станом на 31.05.2019 склала 1933943,74 грн. З аналогічним листом державний виконавець звернувся до іпотекодержателя 25.06.2020 року.

З метою оцінки майна боржника а саме - автомобілів ГA3-3309, державний номер НОМЕР_1 , DAEWOO LUBLIN державний номер НОМЕР_2 , ГАЗ-3309 державний номер НОМЕР_3 , ГАЗ-3309 державний номер НОМЕР_4 було повторно винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 .

Державним виконавцем спільно з СОД ОСОБА_3 17.06.2020 було здійснено огляд транспортних засобів, належних боржнику. 23.06.2020 до відділу надійшли звіти про оцінку майна, а саме 3 транспортних засобів на загальну суму 17 652,00 грн.

Згідно відповіді ДПС України від 08.05.2020 про наявність відкритих рахунків боржник ПГІ «Чара» - знятий з обліку в контролюючих органах. Попередні відповіді про наявність відкритих рахунків містять відомості про рахунки не в форматі ІВАN. 12.06.2020 на адресу 8 банківських установ направлено запити про надання інформації щодо відкритих рахунків боржником, та до установ що проводять реєстрацію майна.

В останнє державним виконавцем направлялись вимоги про примусове списання коштів 18.05.2018 року. Вимоги були повернені без виконання відповідно до п. 2.5, 2.18 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.

Відсутність зареєстрованого речового права перешкоджає зверненню стягненню на належне боржнику нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , належне Приватному підприємству «Чара» на підставі біржового контракту № 17010 від 16.09.1997 року, тому державний виконавець звернувся до суду з даним клопотанням. В судовому засіданні заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Воробйов В.В. заявлене подання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі та зазначив, що звернення стягнення на вказано майно забезпечить виконання судових рішень.

Стягувачі та боржник про розгляд подання не повідомлялися відповідно до вимог ч.11 ст. 440 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №54020482 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з Приватного підприємства «Чара». Зведене виконавче провадження створено 25.05.2017 року. Останнє виконавче провадження приєднано до складу зведеного виконавчого провадження 17.07.2019 року. Всього у складі зведеного виконавчого провадження перебуває 6 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 7271158,64 грн. При примусовому виконанні державним виконавцем стягнуто 1089427,46 грн. Залишок нестягнутої суми за зведеним виконавчим провадженням 6181731,18 грн.

До складу зведеного виконавчого провадження входять: виконавче провадження № 59565972 з примусового виконання виконавчого листа № 519/792/12, виданого 08.05.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з Приватного підприємства "Чара" на користь держави судового збору у сумі 1921 грн.; № 59234901 з примусового виконання виконавчого листа N 263/8497/15-ц, виданого 28.03.2017 Жовтневим районним судом м Маріуполя Донецької області про стягнення з Приватного підприємства "Чара" на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 2 228 245(два мільйони двісті двадцять вісім тисяч двісті сорок п`ять) гривень; № 56016795 з примусового виконання виконавчого листа N 263/164/16-ц, виданого 01.06.2017 Жовтневим районним судом м Маріуполя Донецької області про стягнути з Приватного підприємства "ЧАРА" на користь ОСОБА_2 суму інфляційних витрат в розмірі 3059431,42 грн., 3 відсотки річних в сумі 518184,22 грн., а всього - 3577615,64 грн.; № 56016597 з примусового виконання виконавчого листа № 263/164/16-ц, виданого 01.06.2017 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з Приватного підприємства "ЧАРА" на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 6890,00 грн.;№ 54011920 з примусового виконання виконавчого листа № 263/8497/15-ц , виданого 19.05.2017 Жовтневим районним судом ь Маріуполя Донецької області про стягнення з Приватного підприємства "Чара» в дохід держави судового збіру у розмірі 3654 грн.; №48104338 з примусового виконання виконавчого листа № 519/792/12, виданого 09.07.2012 Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з Приватного підприємства "Чара" (р/р НОМЕР_5 у Маріупольській філії КБ "Приватбанк") на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 2 березня 1995 року в сумі 1452833 грн.

При здійсненні зведеного виконавчого провадження № 54020482 державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, зареєстроване за приватним підприємством «Чара», до відповідних державних реєстрів внесено запис про заборону відчуження постановами № 48104338 від 01.02.2019, 56016597 від 20.03.2018 року, 56016795 від 20.03.2018 року, 59234901 від 30.05.2019 року (раніше державним виконавцем також було накладено арешт на майно боржника, про що свідчить запис № 5726521 від 26.09.2007 року, який накладено в межах виконавчого провадження № 7878999).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно все нерухоме майно боржника знаходиться під арештом , а саме нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_6 нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_7 , нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_8 нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді ККП "МБТІ-Маріупольська нерухомість" № 976 від 26.06.2020 року станом на 2003 рік право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ПП Чара на підставі біржового контракту № 17010 від 16.09.1997 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру іпотек відомості про право власності на приміщення АДРЕСА_10 станом на 30.06.2020 року відсутні.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч.1 та п.4 ч. 3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У відповідності до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Разом із тим, відповідно до ст.76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи на підставі будь-яких даних, які є доказами. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зіст. 53 Закону України «Про виконавче провадження`виконавець має право стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно, що належить боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає і реалізує в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

На підставі ч. 1ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За ч. 2ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV(із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення, визнання та захисту державою таких прав. Дія цьогоЗаконупоширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно дост. 440 ЦПК Українипитання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконані і не втратили своєї законної сили.Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Судове рішення по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

Судове рішення це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За приписами ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Оскільки за боржником не зареєстровано право власності в установленому законом порядку на нерухоме майно, проте в матеріалах виконавчого провадження є докази, що підтверджують наявність в боржника права власності на нерухоме майно, суд вважає, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення виконання судового рішення та захисту порушених прав стягувачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 440 Цивільно процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ :

Подання Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, боржник Приватне підприємство "ЧАРА", стягувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,- задовольнити.

Надали дозвіл Центральному відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) звернути стягнення на майно боржника Приватного підприємства "ЧАРА"( , м.Маріуполь, пр.Металургів, 95 ), яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме:

- нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , що належить боржнику Приватному підприємству "ЧАРА" на підставі біржового контракту № 17010 від 16.09.1997 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.І.Федоренко