Справа № 161/6008/20
Провадження № 2/161/2176/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 червня 2020 року Луцький міськрайонний суду Волинської області

у складі головуючого - судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання - Загоровської І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дію та відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона є власницею кв. АДРЕСА_1 . Водночас, ОСОБА_2 , є власницею кв. АДРЕСА_3 за тією ж адресою. Квартира відповідачки розміщена над приналежною їй на праві власності квартирою. Протягом кількох років ОСОБА_2 , внаслідок халатного відношення до сантехнічного обладнання систематично затоплює приналежне їй житло, в результаті чого останнє на даний день стало фактично не придатним до проживання без проведення у ньому капітального ремонту. Так, 09.08.2017 року комісією ЖКП № 3, внаслідок обстеження кв. АДРЕСА_1 на предмет її залиття з вище розташованої кв. АДРЕСА_3 , було складено відповідний акт, яким зафіксовано факт завдання їй матеріальної шкоди. Для встановлення причин затікання необхідно провести обстеження водопровідної мережі у квартирі АДРЕСА_3 , проте її мешканці доступу у квартиру не надають, на усні та письмові звернення працівників ЖКП № 3 не реагують. Мешканцям квартири АДРЕСА_3 рекомендовано терміново ліквідувати причину підтоплення та утримувати сантехнічне обладнання в технічно-справному стані. Разом з тим, 13.09.2019 року відповідачкою було допущено повторне затоплення належної їй квартири про що комісією ЖКП № 3 було також складено відповідний акт. Мешканка кв. АДРЕСА_3 за період з 2017 року й по теперішній час не надала доступу для обстеження загально будинкових мереж, в той час, як встановити причину затікання і ліквідувати її без втручання з квартири АДРЕСА_3 не виявляється за можливе. Відповідач ОСОБА_2 чинить усілякі перешкоди для доступу у квартиру АДРЕСА_3 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж та, відповідно, усунення та ліквідації причин затоплення. Таким чином, внаслідок неодноразових затоплень відповідачем ОСОБА_2 належної їй на праві власності квартири кв. АДРЕСА_1 , було завдано збитків, які полягають у витратах, які вона повинна понести для відновлювального ремонту та які, згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 160/5 від 18.03.2020 року, становлять 29764 грн. Враховуючи викладене, просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод та надати доступ у кв. АДРЕСА_3 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення кв. АДРЕСА_3 , стягнути з відповідачки на свою користь 29764 грн. заподіяної майнової шкоди, 2000 грн. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи, а також судові витрати по справі, з яких: 6000 грн. - на професійну правничу допомогу адвоката та 1681,60 грн. - зі сплати судового збору.

До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Будь-які заперечення щодо проведення заочного розгляду справи нею не заявлено (а.с. 46).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею кв. АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06.08.2004 року № 2-952, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.08.2004 року (номер витягу - 4384656) та будинковою книгою на вказане житло (а.с. 10-16).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 є власницею кв. АДРЕСА_3 . Будь-яких доказів іншого відповідачкою суду не надано.

Судом також встановлено, що належна відповідачці кв. АДРЕСА_3 розташована безпосередньо над квартирою АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності позивачки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачка, проживаючи в житлі, яка розташоване над належним їй житловим приміщенням, на протязі тривалого часу систематично затоплює її квартиру, чим спричиняє їй майнову шкоду.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобовязує.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендатор) згідно з договором найму (оренди); забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Тобто відповідальність за належний стан санітарно-технічного обладання в квартирі кв. АДРЕСА_3 несе безпосередньо її власник - ОСОБА_2

Відповідачка, як власниця квартири, зобов`язана була контролювати стан санітарно-технічного обладнання в квартирі, яка є її власністю, та докладати зусиль для того, щоб не порушити права інших осіб, не завдати їм шкоди, що витікає з вимог ст. 13 ЦК України.

Як вбачається зі змісту акту від 09.08.2017 року, затвердженого директором ЖКП № 3 Юлдашевим Р.У. та складеного комісією в складі головного інженера виконавця послуг ОСОБА_4 голови комісії, майстра технічної дільниці ОСОБА_5 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 , - члени комісії внаслідок обстеження кв. АДРЕСА_1 на предмет її залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 , було виявлені сліди затікання стін у кухні розміром 2.4 х 0.7 м2, 2.4 x 0.5 м2 та 1.0 x 1.0 м2. Стіни обклеєні шпалерами, які на час обстеження були зняті. Власник квартири АДРЕСА_3 , з котрої відбувається затікання, провів заміну чавунних каналізаційних труб на пластмасові, а металеві водопровідні труби - на клеєні труби ПВХ. Трубопроводи замуровані та оздоблені метлаською плиткою. Для встановлення причин затікання необхідно провести обстеження водопровідної мережі у квартирі АДРЕСА_3 , проте її мешканці доступу у квартиру не надають, на усні та письмові звернення працівників ЖКП № 3 не реагують. Мешканцям квартири АДРЕСА_3 рекомендовано терміново ліквідувати причину підтоплення та утримувати сантехнічне обладнання в технічно-справному стані. Загальнобудинкова мережа знаходиться в технічно-справному стані (а.с. 18).

Як вбачається зі змісту акту від 13.09.2019 року, затвердженого директором ЖКП № 3 Юлдашевим Р.У. та складеного комісією в складі головного інженера виконавця послуг ОСОБА_4 голови комісії, інженера з експлуатації житла ОСОБА_7 , майстра технічної дільниці ОСОБА_8 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 , - члени комісії внаслідок обстеження кв. АДРЕСА_1 у на предмет її залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 виявлено: у санвузлі - стеля натяжна «французька», яка на момент обстеження була вже демонтована. На плитах перекриття спостерігається осипання штукатурки, рожево-чорні плями, в місці проходження водопровідно-каналізаційних мереж розміром 0.4 x 0.5 м2 (мокрі), волога площа стелі розміром 1.5 x 1.6 м2. Стіни оздоблені керамічною плиткою на всю висоту. Каналізаційно-водопровідні стояки обшиті гіпсокартоном по металевому каркасу і оздоблені керамічною плиткою; в кухні - стеля оздоблена гіпсокартоном по металевому каркасу з водоемульсійним фарбуванням. На час обстеження частина ГКП демонтована розміром 0.9 x 0.2 м2 та 0.6 x 0.45 м2. На ділянці стелі ГКП спостерігаються темно-коричневі перекриття спостерігається осипання штукатурки та вологість. Стіни оздоблені шпалерами, на робочій зоні - керамічна плитка. На момент обстеження були зняті шпалери площею 5.9 м2, де спостерігаються темно-коричневі сліди з відшаруванням шпаклівки та слідами грибка. (а.с. 21).

Вищевказаним актом від 13.09.2019 року також встановлено, що мешканка кв. АДРЕСА_3 за період з 2017 року й по теперішній час не надала доступу для обстеження загально будинкових мереж. Крім того, у її квартирі здійснено перепланування сантехнічного обладнання з відповідними його під`єднанням. Мешканка кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 розібрала частину перегородки під стелею власної квартири розміром 0.65 x 2.0 м2 на кухні біля проходження водопровідно-каналізаційних стояків, проте це не дає можливості встановити причину затікання і ліквідувати її без втручання з квартири № АДРЕСА_3. Мешканці АДРЕСА_3 ОСОБА_2 рекомендовано надати доступ до загальнобудинкових мереж для встановлення причини затікання та її ліквідації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушено, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина.

Із наведеного слідує, що внаслідок затоплення належній ОСОБА_1 квартири, яка сталася з вини ОСОБА_2 , позивачці було завдано майнову шкоду.

Тому, судом достовірно встановлено, що між протиправними винними діями ОСОБА_2 та заподіяною ОСОБА_1 шкодою є причинно-наслідковий зв`язок.

Згідно вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Одночасно з цим, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з висновку будівельно-технічної експертизи № 160/5 від 18.03.2020 року, складеного судовим експертом ТзОВ «Волинь-експерт» Серединським О.А. , ринкова вартість відновлювального ремонту кв. АДРЕСА_1 для ліквідації наслідків затоплення, становить 29764 грн. (а.с. 26-30).

Суд вважає вищевказаний висновок належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір завданої ОСОБА_1 майнової шкоди внаслідок залиття відповідачкою належної їй квартири.

Крім того, за проведення експертного дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок залиття квартири, ОСОБА_1 було сплачено ТзОВ «Волинь-експерт» 2000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 04.03.2020 року (а.с. 30).

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 29764 грн. заподіяної майнової шкоди та 2000 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод та надати доступ у кв. АДРЕСА_3 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення кв. АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вказане положення матеріального закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, суд може захистити лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

У своєму позову ОСОБА_1 посилається на наявність перешкод, які на її думку чиняться з боку ОСОБА_2 у наданні доступу до належного останній житла з метою виявлення, усунення та ліквідації причин затоплення.

Як вбачається з листа Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 3/8271 від 18.09.2017 року, при неодноразовому виході працівників поліції опитати мешканців кв. АДРЕСА_3 не виявилось за можливе, оскільки дверей квартири ніхто не відчинив (а.с. 24).

Крім того, як вже встановлено судом, мешканка кв. АДРЕСА_3 за період з 2017 року станом на момент розгляду справи не надала доступу для обстеження загально будинкових мереж.

На переконання суду, при неусуненні несправності санітарно-технічного обладання, через яке систематично здійснюється затоплення належної позивачці квартири, ОСОБА_1 не буде в повній мірі захищено її цивільне право або інтерес.

Отже, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод та надати доступ у кв. АДРЕСА_3 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення кв. АДРЕСА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з наданого представником позивачки - адвокатом Семенюком П.В. Акту виконаних робіт № 1/04-20 від 16.04.2020 року, на виконання Договору про надання правничої допомоги № 059731 від 04.03.2020 року в межах судової справи з приводу відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення житла, адвокатом надано юридичні послуги, загальна вартість яких склала 6000 грн., а саме: надання консультацій і роз`яснень щодо порядку та умов відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення житла; складання позовної заяви про зобов`язання вчинити дію та відшкодування майнової шкоди; представництво інтересів у Луцькому міськрайонному суді Волинської області, Волинському апеляційному суді та інших судових інстанціях України під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дію та відшкодування майнової шкоди (а.с. 31-32).

Факт сплати ОСОБА_1 коштів у розмірі 6000 грн. на виконання Договору про надання правничої допомоги № 059731 від 04.03.2020 року підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера № 1-059731 від 04.03.2020 року (а.с. 33).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дію та відшкодування майнової шкодипро відшкодування майнової шкоди, позивачка зазначила, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які вона понесла та які за наслідками розгляду справи вона просить покласти на відповідачку, становить 6000 грн. (а.с. 6).

Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід також стягнути 6000 грн. витрат, понесених останньою за надання правничої допомоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 за звернення до суду з даним позовом сплатила 1681,60 грн. за дві позовні вимоги: майнового та не майнового характеру. (а.с. 1).

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1681,60 грн.

На підставі ст. ст. 15, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 77-81, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дію та відшкодування майнової шкоди- задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод та надати доступ у квартиру АДРЕСА_3 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири 29764 (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. витрат, понесених на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, з яких: 6000 (шість тисяч) грн. - на професійну правничу допомогу адвоката та 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп. - судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук