Справа № 954/312/20
Номер провадження 2/954/129/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.В.

за участю секретаря судового засідання Гром О.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представників третьої особи -

Нововоронцовської селищної ради: Солянка А.О., Пелих Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Нововоронцовська селищна рада Нововоронцовського району Херсонської області, про встановлення сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживає відповідач разом зі своєю родиною. Від центрального водогону, що проходить по вул. Гагаріна до їх подвір`я була проведена труба, цю трубу прокладали за спільні кошти всі мешканці подвір`я. Дана земельна ділянка на той час ніким не була приватизована. ОСОБА_3 в 2017-2018 роках приватизував вказану земельну ділянку, по якій прокладений водопровід, не отримавши згоду інших. Позивач хотіла приєднатись до спільного водогону та завести воду в житловий будинок, проте ділянка №1 знаходиться на приватизованій ОСОБА_3 земельній ділянці, до якої вона не має доступу. ОСОБА_1 разом з чоловіком неодноразово зверталися до селищної ради, проте питання вирішити не вдалося. На підставі вищезазначеного просила суд встановити постійний безоплатний сервітут на користування колонкою, що розташована на земельній ділянці АДРЕСА_3 , що перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

Ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02 червня 2020 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Нововоронцовську селищну раду Нововоронцовського району Херсонської області.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Повідомила суд, що на сьогодні вона самостійно за власні кошти підключилася до центрального водогону, проклавши під дорогою водопровідну трубу довжиною 55 метрів, паралельно існуючій. Роботи коштували їй 10 000грн. Дійсно колонка, яка знаходиться на приватизованій ОСОБА_3 земельній ділянці була збудована за спільні кошти власників чотирьох будинків десь 40 років тому. Будь-яких письмових договорів, дозволів чи проектів не робили і не отримували. Все відбувалося за усною домовленістю між ними.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову, зазначив, що у позивача є лист Нововоронцовської селищної ради від 04.03.2020 року, де позивачу наданий дозвіл провести водопровід через землю селищної ради, даний факт не заперечує і сам позивач, зазначаючи, що формально вона має можливість приєднатися до центрального водогону без укладання договору сервітуту. Відповідач до будівництва паркану із добросусідських міркувань неодноразово пропонував позивачці прокласти водопровідну трубу від колонки, яка перебуває на його території, проте остання відмовлялася. Крім того, водопровідна труба, яка проведена від першої колонки до другої вироблена з пластикових матеріалів, тобто матеріалів, які не використовувалися 40 років тому. Цей факт не заперечує і позивачка.

Представники третьої особи Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області у судовому засіданні зазначили, що приватизація земельної ділянки ОСОБА_3 відбулася згідно вимог чинного законодавства. Земельні ділянки позивачки і відповідача не мають спільної межі, розділені дорогою, будь-яких документів про те, що по території відповідача прокладений спільний водопровід не має. При прийнятті рішення поклалися на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 листопада 1997 року, виданого Бериславською районною радою народних депутатів Херсонської області та зареєстрованого Каховським БТІ за № 1979.

З відповіді Нововоронцовської селищної ради №08-05/179 від 04.03.2020 року встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_3 надана відповідачу у власність на підставі технічної документації із землеустрою. Колонка знаходиться на приватній власності ОСОБА_3 КП «Комунсервіс» не має права без згоди власника підключити ОСОБА_1 до колонки, у зв`язку з чим рекомендовано врегулювати дане питання відповідно по глави 17 ст. 103 ЗК України або провести водопровід до централізованої мережі з мінімальним пошкодженням дорожнього покриття в найкоротший термін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 395 Цивільного кодексу України, сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає у обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Статтею 98 Земельного кодексу України, встановлено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Частиною 1 статті 404 ЦК України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Згідно зі ст.99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних норм, право земельного сервітуту є правом саме обмеженого використання чужої земельної ділянки (ділянок), що надається особі, яка вимагає його встановлення від власника (володільця) цієї земельної ділянки для обслуговування своєї земельної ділянки або іншій конкретно визначеній особі. Суб`єктами, що мають право вимагати встановлення земельного сервітуту, є власники або землекористувачі земельних ділянок.

Земельний сервітут може бути встановлений лише для задоволення певних потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом, ніж встановлення сервітуту.

Отже, обов`язковою умовою для встановлення сервітуту є умова щодо неможливості задоволення потреби осіб у інший (ніж встановлення сервітуту) спосіб.

Разом з цим, відповідно до відповіді Нововоронцовської селищної ради, матеріалів справи, існують інші варіанти підключення водопровідного вводу до частини домоволодіння, власником якої є позивачка. До того ж позивачка на час розгляду справи вже підключилася до центрального водогону, тобто відсутній предмет позову і підстави встановлення сервітуту. З позиції позивачки вбачається, що нею витрачені значні кошти на підключення будинку до центрального водогону, тобто на даний час питання може бути порушено тільки щодо компенсації витрат позивачки щодо проведеного водогону, що виходить поза межі предмету розгляду цієї справи.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка не довела суду та не надала доказів того, що умовою встановлення сервітуту є неможливість задоволення її потреби щодо отримання води для питних та інших потреб у інший спосіб, а спосіб здійснення сервітуту є найменш обтяжливим для власника водопровідної мережі, щодо якої він встановлюється.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому відмовляє в їх задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Нововоронцовська селищна рада Нововоронцовського району Херсонської області, про встановлення сервітуту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Повний текст рішення складено 14 липня 2020 року.

СуддяО.В. Гончаренко