Справа № 573/708/20
Номер провадження 2/573/229/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е )

09 липня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и в :

09 квітня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здало на пошту позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що на підставі договору б/н від 04 травня 2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з правом пролонгації. Останній належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим станом на 06 жовтня 2016 року заборгованість за кредитом становить 5921 грн. 13 коп. 06 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 26 жовтня 2018 року до нотаріальної контори було направлено претензію кредитора, у відповідь на яку надійшло повідомлення про те, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї до нотаріальної контори не зверталися. На час смерті ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_1 , який фактично і прийняв спадщину після смерті останнього. 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 направлено лист-претензію, але останній ніяких дій щодо погашення заборгованості не вчинив.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку вказану суму.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 07 травня 2020 року відкрито провадження в справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 02 червня 2020 року витребувано з Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Білопільської міської ради Сумської області, Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області копію актового запису про народження, інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна, зареєстрованого за ОСОБА_2 , відомості про належність останньому транспортних засобів та відомості про те, хто і коли отримав нараховану ОСОБА_2 , але у зв`язку зі смертю не одержану останнім пенсію, та в якому розмірі.

У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Савіхіна А.М. не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 58).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 65, 92, 113).

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви ОСОБА_2 від 04 травня 2012 року останній отримав у ПАТ «КБ «ПриватБанк», нині АТ КБ «ПРИВАТБАНК», кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 8-37).

Своїм підписом у вказаній вище заяві ОСОБА_2 погодився з тим, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, являє між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також він підтвердив, що ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1, 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці.

Позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. .+ 5% від ціни позову.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Банк свої зобов`язання по договору виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. У той же час, останній, скориставшись кредитними коштами, не виконував належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 24 вересня 2019 року заборгованість по кредиту складає 5921 грн. 13 коп. Вказана заборгованість відповідно до розрахунку ставить собою заборгованість за простроченим тілом кредиту. Заборгованість у вказаному розмірі утворилася станом на жовтень 2016 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло від 12 липня 1993 року ОСОБА_2 на праві власності належало 20% квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ( а. с. 109).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а. с. 40).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов`язки особи боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч. 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, положення ст. ст. 1219, 1282 ЦК України передбачають, що в разі смерті фізичної особи-боржника у зобов`язальних правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до її спадкоємців, які прийняли спадщину та не відмовилися від її прийняття, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 2.1 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Як вбачається з копії спадкової справи, 24 березня 2017 року до Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області надійшла претензія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з вимогою повідомити, чи заводилася спадкова справа після смерті боржника ОСОБА_2 , включити кредиторські вимоги до спадкової справи, повідомити про осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини та довести до їхнього відома, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитом становить 5921 грн. 13 коп. (а. с. 75).

На підставі вказаної претензії кредитора державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. 24 березня 2017 року заведено спадкову справу №85/2017.

19 липня 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повторно направило Білопільській районній державній нотаріальній конторі Сумської області претензію кредитора за кредитним договором б/н від 04 травня 2012 року, укладеного з ОСОБА_2 (а. с. 81).

Відповідно до матеріалів вказаної спадкової справи спадкоємці ОСОБА_2 не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті останнього.

Згідно з копією поквартальної картки ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_1 , який зареєстрований за вказаною адресою і зараз (а. с. 65, 71-72).

05 вересня 2019 року ОСОБА_1 було направлено претензію щодо погашення заборгованості за кредитним договором (а. с. 47).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, проживаючи разом з позичальником, будучи зареєстрованими в одному будинку, і продовжуючи в ньому проживати надалі, відповідач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , хоча і не звертався з відповідною заявою до нотаріальної контори.

Згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Аналіз структури та змісту ЦК України дає підстави для висновку, що застосування спеціальних способів захисту, які визначені законодавцем для захисту окремих категорій цивільних прав, не виключає можливості також застосовувати загальні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Зокрема, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У наведеній нормі права передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця в разі, якщо спадкоємці не виконають його вимоги. Ані зі змісту, ані з системного аналізу наведеного правила у зв`язку з іншими нормами ЦК України не має правових підстав зробити висновок, що такий спосіб захисту є єдино можливим.

Застосування правила ст. 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі.

Тлумачення ж ст. 1282 ЦК України окремо від інших норм ЦК України позбавить кредитора права на захист своїх цивільних прав та інтересів у тому випадку, якщо на час його звернення до суду з відповідною позовною вимогою майно, яке було передано спадкоємцю у натурі, не збереглося.

Відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один з усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інше правило в імперативному порядку не визначено в цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушеної майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Таке розуміння права кредитора на обрання ефективного способу захисту не порушуватиме прав та інтересів спадкоємців, оскільки завжди в основі вирішення питання про прийняття спадщини лежить вольовий акт, пов`язаний з наміром спадкоємця прийняти спадщину.

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

Таке розуміння особливостей захисту прав кредиторів у спадкових відносинах відповідає основній меті цивільного права, якою є забезпечення стабільності цивільного обороту.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в цивільній справі №645/3265/13-ц.

Отже, відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

У судове засідання сторони не з`являлися, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості роз`яснити останнім їх право заявити клопотання про призначення відповідної експертизи з метою встановлення реальної вартості спадкового майна.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька, суд вважає, що відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, прийнявши спадщину зобов`язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора, оскільки вартість 20/100 частин квартири в будь-якому випадку буде більшою ніж сума боргу 5921 грн. 13 коп.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року в цивільній справі №620/136/17.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягнути 5921 грн. 13 коп. заборгованості по кредитному договору.

З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 5921 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн. 13 коп. заборгованості за кредитним договором без номеру від 04 травня 2012 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя