РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/3137/18

19.06.20

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Сєчка В.Л.

за участю секретаря Паращенко Л.І.

у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

розглянув за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок, зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач за первісним позовом звернулася в суд з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» в якому просить визнати недійсним договір оренди землі №102/1 укладеного 28.03.2013 між СТОВ «МРІЯ» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 2,6099 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер :06:006:0085, що розташована на території Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 травня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона має в приватній власності земельну ділянку площею 2,6099 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:006:0085, що розташована на території Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області та належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 952642 виданого 07 травня 2007 року Козятинською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Козятинської РДА від 09.10.2006 року за № 522.

У 2018 році вона вирішила передати належну їй земельну ділянку в оренду, проте під час підготовки документів стало відомо, що вище вказана земельна ділянка зареєстрована як така, що перебуває в оренді відповідача - СТОВ «МРІЯ» .

У зв`язку з цим вона звернулася до відповідача , де отримала копію договору оренди землі за № 102/1 від 28.03.2013 , та додані до нього документи, а саме : акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки, додаткову угоду до договору оренди від 30.12.2015, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Ні зазначеного договору оренди, ні доданих до нього документів вона не підписувала, а тому просить визнати даний договір недійсним.

СТОВ « МРІЯ» звернулось з зустрічним позовом до про визнання дійсним договора оренди землі №728 від 22.05.2013 , укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «МРІЯ» посилаючись на те, що позивачка за первісним позовом (відповідачка за стрічним позовом, орендодавець за договором оренди) вчиняла дії, які свідчать про укладення нею та визнання правомірності договору оренди землі № 102/1 від 28.03.2013, а саме: надала інформацію про себе та правовстановлюючі документи на земельну ділянку (паспортні данні, місце проживання,ідентифікаційний номер), приймала орендну плату, не заперечувала проти користування її земельною ділянкою орендарем, не вчиняла будь-яких дій, що вказували б на те, що спірне майно, вибуло поза її доброю волею.

Ухвалою суду від 17.12.2018 провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження .

Ухвалою суду від 07.03.2019 об`єднано в одному проваджені зустрічну позовну заяву з цивільною справою №133/3137/18.

Ухвалою суду від 07.03.2019 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів

Ухвалою суду від 08.07.2020 по справі призначено почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 27.09.2019 відновлено провадження у справі .

Ухвалою суду від 30.10.2019 по справі призначено почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 30.01.2020 відновлено провадження у справі .

Ухвалою суду від 26.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті .

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі,стягненні судових витрат та не заперечує проти винесення заочного рішення . Також подала відповідь на відзив та відзив на зустрічну позовну заяву де вказала , що відповідач за первісним позовом помилково вважає, що при зверненні до суду позивачем за первісним позовом пропущений трирічний строк позовної давності, який відліковує з дати укладання договору, а саме з 28 березня 2013 року.

Посилається на частину першу статті 638 ЦК України, та вказує, що позивачка за первісним позовом не знала про наявність договора оренди та додатків до нього , адже їх не підписувала, тому визначальним є саме момент, коли вона довідалася про порушення свого права.

Відповідач за первісним позовом не заперечує і не спростовує тих обставин, що в вересні 2018 року позивачка за первісним позовом в конторі відповідача за первісним отримала копію договору оренди землі за № 102/1 від 28 березня 2013 року, та додані до нього документи, а саме : акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки, додаткову угоду до договору оренди, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, після чого їй стало відомо про порушення її майнових прав, а саме укладання договору оренди землі від її імені. Тому строк позовної давності відліковується саме з цієї дати, а не з дати проставленої в договорі оренди земельної ділянки , не з дати отримання орендної плати та не з дати реєстрації вказаного договору.

Так як позивачу за первісним позовом стало відомо про існування спірного договору оренди землі , додаткового договору та акта приймання-передачі землі лише у вересні 2018 році, то позовної давності вона не пропустила. Посилання відповідача за первісним позовом на те, що початок перебігу позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору, оскільки позивачка за первісним позовом отримувала плату за користування землею, суперечить нормам статті 261 ЦК України.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі з мотивів його не підписання, положення ст. ст. 204, 218 ЦК України до даних правовідносин застосуванню не підлягають . Посилається на ст..215 ЦК України .

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, первинний позов не визнає з обставин викладених в зустрічному позові та письмовому відзиві на первинний позов, а зустрічний позов підтримує і підтверджує обставини викладенні в ньому.

Також, представник вважає, що позивач за первісним позовом пропустила строк давності для оскарження оспорюваного правочину, а тому, просить відмовити первинному позивачу в позові у зв?язку з пропуском строку позовної давності, про що подала відповідну заяву та відзив в якому вказала , що наведенні в первісній позовній заяві обставини про те, що позивачу за первісним позовом 5 років не було відомо про порушення її права користування земельною ділянкою не відповідають дійсності та спростовуються доказами: відомостями про одержання позивачем орендної плати за 2015-2018 роки; податковими розрахунками сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку (Ф. №1 НОМЕР_1 ) подані відповідачем за первісним позовом за період дії договору; договором оренди землі №102/1 від 28 березня 2013 року та додатковою угодою до Договору оренди від 30.12.2015 року, які містять особисті дані позивача за первісним позовом , дані про її право власності, технічні дані про земельну ділянку надані позивачем за первісним позовом ; наявністю невід`ємних частин договору акту приймання-передачі позивачем за первісним позовом об`єкта оренди; наявністю у відповідача за зустрічним позовом Державного акту на право власності на земельну ділянку наданого позивачем за первісним позовом , копією наданого ОСОБА_1 паспорта, копією довідки ОСОБА_1 про присвоєння їй ідентифікаційного номера. Вказаними доказами підтверджується, що позивач за первісним позовом мала необхідний обсяг цивільної дієздатності і її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі, а правочин був погодженою дією двох сторін, починаючи з 28 березня 2013 року.

Посилається на ч.2 ст.218 ЦК України, та вказує на те, що 28.03.2013 СТОВ «Мрія» одержала особисто від ОСОБА_1 підписаний нею договір оренди землі №102/1 з наданими додатками. Як одна зі сторін договору відповідач за первісним позовом вчинила дію і прийняла у позивача за первісним позовом земельну ділянку площею 2,6099 га. Позивач за первісним позовом у свою чергу підтвердила вчинення цієї дії надавши СТОВ «Мрія» документи, що стверджують її особу, а також відомості про її право власності на земельну ділянку , що свідчить про додержання відповідачем за первісним позовом вимог які є необхідними для чинності правочинів, які було укладено саме з позивачем за первісним позовом , яка мала необхідний обсяг цивільної дієздатності і її волевиявлення, як учасника правочинів, було вільним і відповідало її внутрішній волі, а правочини були спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними і не порушували законних прав позивача за первісним позовом .

Також представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом подала заперечення на відповідь на відзив де вказала, що договір оренди землі № 102/1 від 28 березня 2013 року не суперечать ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, так як його зміст містить істотні умови договору оренди землі встановлені ст.15 Закону України «Про оренду землі». Відповідач за первісним позовом отримав земельні ділянки в оренду від позивача за первісним позовом, яка є власником зазначеної земельної ділянки, факт передачі підтверджується актом прийому-передачі орендованої земельної ділянки. Дані обставини підтверджують, що позивач за первісним позовом була наділена необхідним обсягом дієздатності при вчинені даного правочину, їй було відомо про перебування майна в оренді відповідача за первісним позовом . Позивач за первісним позовом не зверталася до відповідача за зустрічним позовом із заявами про повернення її земельної ділянки чи до суду з віндикаційним позовом, з метою захисту свого права. Мовчазна згода позивача за первісним позовом на обробіток її земельної ділянки, отримання оренди від відповідача - способи прямого та конклюдентного прояву волевиявлення позивача за первісним позовом щодо вчинення договорів оренди землі. Позивач за первісним позовом не наводить доводів в обгрунтування того, що договір укладений всупереч її волі.

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, у задоволенні позовних вимог СТОВ «МРІЯ» слід відмовити у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6099 га, кадастровий номер :06:006:0085, яка розташована на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 952642 виданого 07 травня 2007 року Козятинською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Козятинської РДА від 09.10.2006 року за № 522.

28 березня 2013 року між СТОВ «Мрія» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі №102/1, щодо земельної ділянки , площею 2,6099 га, кадастровий номер :06:006:0085, яка розташована на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії договору десять років. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 20.05.2016 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна :14645034.

Акт прийому-передачі земельної ділянки, свідчить про те, що позивач за первісним позовом передала, а відповідач за первісним позовом прийняв у натурі земельну ділянку.

Згідно з висновком судово-технічної та почеркознавчої експертизи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7540/7541/19-21 від 23.01.2020 (Т.2 а.с. 2-6), підпис орендодавця в графі «Орендодавець», зображення яких міститься в Договорах оренди землі №102/1 від 28 березня 2013 - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів та ймовірно виконаний не самою ОСОБА_1 ,а іншою особою.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачена письмова форма договору оренди землі.

Правочин вважається таким, що вчинено в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга статті 207 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Факт відсутності волевиявлення ОСОБА_1 (орендодавця) на укладення оспорюваного договору оренди землі підтверджується висновком судово-технічної та почеркознавчої експертизи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7540/7541/19-21 від 23.01.2020 .

Під час розгляду справи встановлено факт відсутності волевиявлення ОСОБА_1 (орендодавця) на укладення спірного договору оренди землі на умовах, що в ньому викладені, тому суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та визнання недійсним договору оренди землі №102/1 укладеного 28.03.2013 на підставі статей 203, 215 ЦК України .

Суд вважає безпідставними заяви представника відповідача за первісним позовом відповідача за зустрічним про застосування строків позовної давності, які аргументовані тим , що позивачем за первісним позовом пропущено строк позовної давності, так як про порушення свого права вона дізналася з моменту укладання договору у 2013 році, окрім цього, вона отримувала у СТОВ «Мрія» оренду плату за договором оренди землі №102/1 від 28.03.2013

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Обґрунтовуючи пропуск позивачем строку позовної давності відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним посилався на те, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним отримувала орендну плату, при цьому подав відомості на видачу зерна за оренду земельного паю (а.с.47-74), тому вона знала про укладення договору оренди з 2013 року,

Судом такі доводи не приймаються до уваги, оскільки перебіг строку позовної давності починається не з моменту отримання плати за користування земельною ділянкою, а з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права, тобто укладення договору. Оскільки позивачу за первісним позовом стало відомо про укладення договору оренди , якого вона не підписувала в 2018 року, то строк позовної давності позивачем за первісним позовом не пропущено.

Крім того, підставами позову є не підписання договору оренди позивачем за первісним позовом , що свідчить про відсутність волевиявлення на укладення правочинів на вказаних у них умовах, а саме щодо строку договору, тому для правильного вирішення вказаної справи, зокрема у частині висновків щодо початку перебігу позовної давності, важливим є така фактична обставина, як момент, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права. За вказаних обставин особа- ОСОБА_1 взагалі не знала про наявність спірного договору оренди землі №102/1 від 28.03.2013, адже його не підписувала, тому визначальним є саме момент, коли вона довідалася про порушення свого права , що узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц (провадження № 14-306цс18) вказано, що Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15.

Отже доводи відповідача за первісним позовом ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки отримання орендної плати не свідчить про наявність укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки та не є беззаперечним доказом укладення договору оренди на умовах, визначених в договорі оренди №102/1 від 28.03.2013, якого позивач за первісним позовом не підписувала.

Про існування договору оренди землі №№102/1 від 28.03.2013 позивач за первісним позовом дізналася лише в 2013 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є початком перебігу позовної давності.

Оскільки судом встановлені підстави для визнання договору оренди землі №102/1 від 28.03.2013 недійсним, а вимога щодо визнання договору оренди землі дійсним являється взаємовиключною відносно до вимоги про визнання договору оренди землі недійсним , тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання договору оренди землі №102/1 від 28.03.2013 дійсним.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.1, ч.3 п.1,2ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частини,1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того , що позовні вимоги за первісним позовом задоволені та відмовлено в задоволені зустрічного позову, враховуючи, що позивачем за первісним позовом надано суду розрахунок витрат на надання правової допомоги, детальний опису робіт наданих адвокатом послуг, квитанцію про оплату даних послуг, а тому стягненню підлягають 704,80 грн. сплаченого судового збору, 4710 грн. витрат за проведену експертизу та 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 13 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.203,215,256,257,267,261 ЦК України , ст. ч.1, ч.3 п.1,2, ст.133, 141, 259,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задовільнити .

Визнати недійсним договір оренди землі №102/1 укладеного 28 березня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МРІЯ " та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 2,6099 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:006:0085, що розташована на території Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 травня 2016 року.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "МРІЯ " до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі №102/1 від 28.03.2013 , укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «МРІЯ»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ " на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири ) гривні 80 копійок витрат за сплату судового збору та 4710 (чотири тисячі сімсот десять) гривень за проведення експертизи та 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області і продовжується на строк дії карантини .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним : ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним : Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ ", адреса: с. Махнівка Козятинського району Вінницької області,

Повне судове рішення складене 19.06.2019.

Суддя підпис В.Л. Сєчко

Згідно з оригіналом :

Суддя В.Л.Сєчко Секретар Л.І.Паращенко

Дата документу 19.06.20