КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5626/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ

Справа № 361/4958/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2020 року, ухвалене у складі судді Радзівіл А.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та дружини,

встановив:

У cічні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив:

- змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 згідно з постановою Апеляційного суду Київської області № 362/5678/17 та стягувати на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/9 частки заробітку (доходу) на місяць,

- змінити розмір стягуваних з нього аліментів згідно з судовим наказом Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/1704/18 та стягувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/9 частки заробітку (доходу) на місяць,

- змінити розмір стягуваних з нього аліментів згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира № 295/8946/18 та стягувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання вагітної дружини в розмірі 1/9 частки заробітку (доходу) на місяць.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року було відкрито провадження у даній справі.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року - скасовано, справу направлено на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року було роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та до ОСОБА_4 . Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на дитину та утримання вагітної дружини - виділено в самостійне провадження.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на дитину та утримання вагітної дружини - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що в рішенні суду відсутня мотивована оцінка доводам позивача про наявність на його утриманні третьої дитини, на підтвердження чого було надано свідоцтво про народження, а також щодо погіршення майнового стану позивача, на підтвердження чого було надано відповідні довідки про доходи та місця роботи. Однак, суд жодних мотивів відхилення цих доказів та чому саме вони є недопустимими/недостовірними/неналежними не надав. Звертає увагу на те, що після ухвалення постанови Апеляційного суду Київської області від 20.09.2018 року дохід позивача суттєво зменшився і на час подачі цього позову складав 51395 грн., що значно погіршує матеріальний стан позивача.

Вказує, що судом фактично не виконано вимоги ст. 192 СК України щодо встановлення наявності чи відсутності змін матеріального/сімейного стану та інших обставин. Стверджує, що посилання суду на відрахування чи не відрахування саме 50 % від доходу не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки в цій категорії справ не встановлено межі, яка була б безумовною підставою для зміни чи відмови у зміні розміру аліментів.

Звертає увагу на те, що усі діти є між особою рівними, а відтак і розмір утримання та аліментів на кожну дитину позивача має бути однаковим, незалежно від наявності чи відсутності судового рішення та виконавчого провадження. Крім того, суд не прийняв до уваги факт наявності витрат на оренду житла, що також впливає на матеріальний стан позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Вказує, що наявність самої обставини народження ще однієї дитини у платника аліментів та зміна майнового стану не є однозначною підставою зменшення розміру раніше присуджених аліментів на утримання дитини. Доводи скаржника про погіршення майнового стану у зв`язку із зменшенням заробітної плати не заслуговують на увагу, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини відбувається у формі частки від доходів (заробітку), а тому розмір заробітної плати платника аліментів напряму пов`язаний з фактичним розміром отримуваних аліментів на дитину. Відповідно зі зменшенням розміру заробітної плати платника розмір стягуваних аліментів також зменшується, а тому аліментні зобов`язання ОСОБА_1 ніяк не впливають на його майновий стан. Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не довів належними доказами, що нові обставини унеможливлюють подальшу сплату аліментів у попередньо визначеному розмірі і потребують додаткового зменшення.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, зокрема ОСОБА_1 - 15.05.2020 року. Відповідач ОСОБА_3 27 березня 2020 року надіслала до Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи викладене, колегія суддів вважала можливим розглянути справу за відсутності учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даними позовними вимогами до ОСОБА_3 , позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що він є батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини є ОСОБА_4 , малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_3 .

Крім того, позивач є сином ОСОБА_7 , та за рішенням суду на його користь із позивача утримуються аліменти. Відповідно до лікарської постанови від 13 вересня 2018 року № 131/4761 позивач очікує від ОСОБА_3 другу дитину. Таким чином вказує, що він є батьком трьох дітей - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ще не народженої дитини.

Позивач посилається на постанову Апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2018 року № 362/5678/17, згідно з якою з позивача на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 ; судовий наказ Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2018 року № 362/1704/18 року - яким з позивача на користь ОСОБА_3 вирішено стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 ; згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2018 року № 295/8946/18 - з позивача на користь ОСОБА_3 було вирішено стягувати аліменти в розмірі 1/6 частки від його доходу на утримання вагітної дружини; згідно з рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року № 362/4064/18 - з позивача на користь ОСОБА_7 вирішено стягувати аліменти в розмірі 1/8 частки від його доходу на утримання батька, оскільки останній є інвалідом ІІ групи і потребує догляду. Отже, з позивача присуджено стягувати 19/24 (або 79,2 %) з заробітку (доходу). Вищезазначені судові рішення, на підставі яких було присуджено аліменти, ухвалені окремо один від одного, без врахування наявності інших отримувачів аліментів, в різний час і в різних судах.

Вказує, що він за характером роботи проживає в м. Житомирі, оскільки займає посаду керуючого магазину у ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», з огляду на це орендує в місті Житомирі житло. Вказане підтверджується договором оренди від 14 вересня 2017 року, від 14 грудня 2018 року, актами приймання-передачі, квитанціями про оплату комунальних послуг та довідкою з місця роботи від 10 грудня 2018 року № 110, сплачує орендну плату за житло в розмірі 13000 грн., що становить 25 % від загальної заробітної плати.

Позивач, посилаючись на вимоги ст. 192 та ст. 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 24, 51 Конституції України, ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, вказує, що розмір присуджених аліментів може бути змінений у випадку зміни матеріального стану платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому новий розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, але має визначатися з врахуванням здібностей і фінансових можливостей позивача.

Такими обставинами вважає те, що на час ухвалення рішень у справах №362/5678/17 та № 362/1704/18 заробітна плата позивача становила близько 80000 грн. на місяць, разом з тим на час подачі даного позову заробітна плата позивача зменшилася до 51395 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи від 10 грудня 2018 року № 639, з врахуванням податків позивач отримує 41000 грн.

Під час ухвалення рішення № 362/1704/18 не існувало інших судових рішень відносно позивача, а розгляд справи проводився в порядку наказного провадження виключно щодо одного з одержувачів аліментів. При його ухваленні, в силу особливостей розгляду справ наказного провадження і наявності не одного, а двох отримувачів аліментів, не було взято до уваги наявність іншої дитини ОСОБА_5 . Під час ухвалення рішення № 362/5678/17 не існувало судових рішень відносно позивача по стягненню аліментів на користь вагітної дружини ОСОБА_3 та непрацездатного батька. Під час ухвалення рішення № 295/8946/18 не було взято до уваги наявність у позивача непрацездатного батька.

Таким чином, на момент ухвалення кожного з судових рішень не було взято до уваги частину обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів і передбачені статтями 182 та ст.192 СК України. Тому, вважає, що розмір присуджених відповідачам аліментів має бути зменшений до 1/9 частки від його доходу на кожного. Так, при умові стягнення по 1/9 частці від доходу, чотири одержувачі аліментів в сукупності одержуватимуть близько половини заробітної плати (доходу) позивача (з врахуванням витрат на найм житла), та це в повній мірі відповідатиме приписам ст. 161 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні виходив з того, що позивачем не було доведено обставин, на які посилається позивач, а саме: що у нього у зв`язку зі зміною його сімейного стану, зменшення розміру заробітної плати погіршився матеріальний стан, що розмір аліментів перевищує 50 % його заробітку (доходу), що унеможливлює сплату аліментів у визначеному раніше розмірі, тим більше позивач має постійну роботу, дохід, що дозволяє йому винаймати житло площею понад 100 кв.м., позивач має задовільний стан здоров`я. Крім того відпали підстави для стягнення із позивача на користь ОСОБА_7 аліментів на його утримання в розмірі 1/8 частки його доходу (заробітку).

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам, зробленими з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 333/247/19, відповідно до наведеної норми права підставою для зменшення розміру аліментів може бути таке погіршення майнового стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про шлюб від 25 серпня 2017 року, виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, 25 серпня 2017 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.15, т. 1) Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження (запис поновлено повторно) серії НОМЕР_1 від 20 січня 2018 року, виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області. (а.с.14, т. 1) Батьком дитини вказаний позивач ОСОБА_1 , а матір`ю - відповідач ОСОБА_3 .

Відповідно до судового наказу, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 02 травня 2018 року № 362/1704/18 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_6 , в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року і до досягнення донькою повноліття (а.с. 21, т. 1).

Відповідно до витягу з постанови лікарської комісії від 13 вересня 2018 року, станом на дату видачі витягу ОСОБА_3 перебувала на 22 тижні вагітності. Довідка видана для пред`явлення в центр зайнятості. (а.с. 17, т.1)

З довідки, виданої ОСОБА_3 за № 3133/03 від 21 листопада 2018 року вбачається, що вона перебуває на обліку як безробітна в Житомирському МЦЗ з 17 вересня 2018 року, місце проживання АДРЕСА_1 . Довідка видавалась для пред`явлення до Васильківського міськрайонного суду Київської області. (а.с.30, т. 1)

Як вбачається з копії виконавчого листа, виданого Богунським районним судом міста Житомира 02 жовтня 2018 року, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2018 року у справі № 295/8946/18 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року та до народження дитини. (а.с.22, т. 1)

Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання його батька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/8 частини заробітку ( доходу), починаючи з 27 липня 2018 року.

На підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання його батька ОСОБА_13 , із 1/8 частини до 1/9 частини заробітку (доходу) відповідача ( а.с. 247-248, т. 1). ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 помер, про що 05 листопада 2019 року видане свідоцтво про смерть Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану серії НОМЕР_2 . (а.с. 42, т. 2).

Також відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17 жовтня 2015 року Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю - ОСОБА_4 ( а.с. 13, т. 1) Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2018 року у справі № 362/5678/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти, щомісячно, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 30 жовтня 2017 року ( а.с. 18-20, т. 1)

Згідно з довідкою № 110 від 10 грудня 2018 року, позивач ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (адреса м.Житомир, вул. Київська,77) керуючим магазином з 03 березня 2008 року по даний час ( а.с. 24, т. 1)

Згідно з довідкою про доходи від 10 грудня 2018 року за № 639 ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в тому числі в натуральній формі з вересня 2018 року по листопад 2018 року в розмірі 183 865 грн. 92 коп., утримано 95 535, 86 грн. (а.с. 25, т. 1)

Згідно з довідкою про доходи від 10 грудня 2018 року за № 691 ОСОБА_1 за листопад 2018 року нараховано 51 570 грн. 29 коп., сплачено аліментів 32 500 грн. 19 коп.(.а.с 26, т. 1)

Відповідно до звітів про здійснення відрахування та виплати товариства з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет», що були здійснені із заробітної плати позивача ОСОБА_1 :

- за виконавчим листом № 2/362/574/18 від 11 жовтня 2018 року Васильківського міськрайонного суду Київської області за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року із нарахованої заробітної плати в розмірі 109 584 грн. 18 коп. утримано 25 % відсотків щомісяця, стягнуто за 2 місяців аліментів на суму 22276 грн. 58 коп. (а.с. 208, т. 1)

- за вищевказаним виконавчим листом із заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 31 травня 2019 року, що нарахована в розмірі 298 572 грн. 54 коп., утримано 25 % відсотків аліментів щомісяця, загальна сума стягнутих аліментів на дитину ОСОБА_5 за 5 місяців становить 60 694 грн. 67 коп. (а.с. 209, т. 1)

- за виконавчим листом № 295/8946/18 виданим 24 вересня 2018 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання вагітної дружини ОСОБА_3 ( 16,7% щомісяця) за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року стягнуто 14 805 грн. 97 коп. ( а.с. 210, т. 1)

- за виконавчим листом № 2-н/362/110/18 виданим 02 травня 2018 року Васильківським районним судом Київської області з ОСОБА_1 утримано аліменти на дитину ОСОБА_6 ( 25%) за період 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 48 701 грн. 32 коп. та за період з 01 січня 2019 року по 31 травня 2019 року в розмірі 60 389 грн. 66 коп. ( а.с. 212 - 213, т. 1)

- за виконавчим листом № 362/4064/18, виданим 16 листопада 2018 року Васильківським районним судом Київської області із заробітної плати ОСОБА_1 за період 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року утримано щомісяця 12,5 % аліментів на ОСОБА_7 , на загальну суму 11 138 грн. 30 коп.( а.с. 213, т. 1)

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного рішення від 20 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 на підставі судових рішень зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , 2015 року народження, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу), та на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6 , 2011 року народження в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу), що загалом становить 50% від його заробітної плати.

Також з матеріалів справи встановлено, що з даним позовом про зменшення розміру аліментів позивач ОСОБА_1 звернувся 08 січня 2019 року ( а.с. 48, т. 1), обґрунтовуючи свою позовну заяву серед іншого тим, що відповідач ОСОБА_3 вагітна і у позивача повинна народитись третя дитина.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Житомирським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області 12 січня 2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_13 , батьком якого є позивач ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_3 .

Враховуючи, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2018 року період стягнення аліментів на утримання вагітної дружини - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача визначено - до народження дитини, то на час надходження даної позовної заяви до суду підстави для стягнення аліментів за даним рішенням суду відпали.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 21 лютого 2019 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 - про стягнення аліментів на своє утримання та утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі по 1/6 частині заробітку на кожного.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, проживають однією родиною зі своїми дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_13 в одному помешканні; доказів того, що відповідач ОСОБА_1 проживає окремо та не утримує сім`ю, суду не надано.

До даної апеляційної скарги представником позивача додано копію рішення, яке не набрало законної сили, Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2020 року у справі № 295/12513/19 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Проте обставини щодо розірвання шлюбу між сторонами не були предметом дослідження в суді першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, а тому відповідно до ст. 367 ЦПК України не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Як вбачається із довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27 листопада 2017 року за № 1826-2133 виданої на ім`я ОСОБА_3 , довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 листопада 2017 року № 1826-2134 на ім`я ОСОБА_6 , а також довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15 січня 2019 року за № 1826- виданої на ім`я ОСОБА_13 , вказані особи зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 , а фактичне місце проживання АДРЕСА_3 . (а.с. 169-171, т. 1)

Договір оренди зазначеної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 62,55 кв.м., був укладений між ОСОБА_17 та ОСОБА_1 14 грудня 2018 року, відповідно до якого сума місячної орендної плати за оренду квартири становить 13000 грн. Строк оренди приміщення з 14 грудня 2018 року по 31 грудня 2019 року. (а.с. 33-36, т. 1).

01 серпня 2019 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_1 укладений договір оренди б/н, квартири АДРЕСА_4 . Строк оренди приміщення з 01 серпня 2019 року по 30 грудня 2021 року. Загальна площа 4-кімнатної квартири складає 104 кв.м. Згідно п. 4.1. договору орендна плата складає 13000 грн. щомісячно. (а.с. 12-16, т. 2).

При цьому, зі змісту договору оренди від 01.08.2019 року щодо оренди 4-кімнатної квартири, площею 104 кв.м. вбачається, що приміщення буде використовуватись орендарем для його тимчасового проживання та проживання членів його родини.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги договір оренди житла, згідно з яким він виплачує орендну плату щомісяця, не заслуговують на увагу, оскільки факт наявності витрат на оренду житла не є обставиною, яка може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги позивача про наявність підстав для зменшення розміру аліментів до 1/9 частки з огляду на суттєве погіршення його матеріального стану, що виразилось у зменшенні заробітної плати з 80 тисяч до 50 тисяч гривень, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки розмір аліментів визначено у частці від заробітку, а тому при зменшенні суми заробітної плати відповідно зменшується і грошова сума, що підлягає сплаті як аліменти.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що зміна сімейного стану - народження третьої дитини, на яку розповсюджується абсолютний обов`язок позивача по її утриманню, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , 2011 року народження, колегія суддів відхиляє, оскільки у даній конкретній справі з вищенаведених доказів встановлено, що ОСОБА_1 виконує та повинен виконувати обов`язки по утриманню усіх трьох дітей, прицьому розмір його доходів дозволяє йому утримувати як дочок ОСОБА_6 , 2011 року народження, ОСОБА_5 , 2015 року народження, так і сина ОСОБА_7 , який народився від шлюбу з ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки ОСОБА_6 , 2011 року народження, з 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу) до 1/9 частини, оскільки позивачем не доведено обставин щодо погіршення його майнового стану, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі.

Крім того, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року, було також відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , 2015 року народження.

Обґрунтовуючи судове рішення, апеляційний суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» ). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих сторонами доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.