ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5224/20 Справа № 204/3953/19 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області Батюгіної Євгенії Сергіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним дій державного реєстратора та скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області Батюгіної Євгенії Сергіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним дій державного реєстратора та скасування реєстрації права власності.

В обґрунтування позову зазначив, що 25 червня 2007 року між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено кредитний Договір № 0, відповідно до якого банк надав позивачу кредитні кошти у розмірі 77 500,00 доларів США.

Також, 25 червня 2007 року між позивачем, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з однієї сторони та ПАТ «Укрсиббанк» з іншої сторони було укладено Договір іпотеки № 0/1, згідно до якого іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Іпотекою в повному обсязі забезпечується виконання усіх грошових зобов`язань за кредитним договором № 0 від 25 червня 2007 року.

У зв`язку з різким ростом курсу долара, у позивача виникли проблеми з погашенням кредиту, що призвело до утворення заборгованості.

В лютому-березні 2012 року позивачу стало відомо, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

02 листопада 2018 року позивач отримав лист про те, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № 766/К купівлі-продажу майнових прав, за яким первісний Кредитор/продавець 25 вересня 2018 року відступив шляхом продажу новому кредитору/продавцю права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 26.06.2007 року.

06 листопада 2018 року позивача та членів його родини примусово виселили з квартири, в якій мешкав він і його родина, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та в якій він зареєстрований.

Аргументували виселення тим, що на теперішній час позивач та його родина не є власниками даної квартири, так як на теперішній час власниками вищевказаної квартири є ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», на підтвердження чого, представник ТОВ Скребець О.С. надав витяг № 143717423 від 01.11.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований державним реєстратором Дніпровської філії КП «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області Бітюгіною Є.С., згідно якого, ОСОБА_5 , діючи як державний реєстратор, 29.10.2018 року за №28708550 зареєструвала право власності на квартиру позивача за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Зазначив, що, в порушення ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п.5.1 іпотечного договору іпотекодержателем не направлено, а позивачем не отримано письмову вимогу про усунення порушень умов договору, відповідачами порушено процедуру реєстрації права власності на вищевказану квартиру, оскільки не було проведено її оцінку, окрім того дії відповідачів спрямовані на набуття права власності кредитором на спірну квартиру здійснено під час її знаходження під обтяженням за судовим рішенням, також позивач звертає увагу суду, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника, а загальна площа не перевищує 140 кв.м.

Тому, позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом, в якому просив суд:

- визнати незаконним рішення Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області Бутюгіної Євгенії Сергіївни про реєстрацію 29 жовтня 2018 року за № 28708550 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» .

- скасувати запис за № 28708550 від 29 жовтня 2018 року про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на квартиру АДРЕСА_2 , за реєстраційним номером у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 101 (а.с.2-5, т.1).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області Батюгіної Євгенії Сергіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання незаконним дій державного реєстратора та скасування реєстрації права власності задоволено.

Визнано незаконним рішення Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області Бутюгіної Євгенії Сергіївни про реєстрацію 29 жовтня 2018 року за № 28708550 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Скасовано запис за № 28708550 від 29 жовтня 2018 року про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на квартиру АДРЕСА_2 , за реєстраційним номером у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 101.

Вирішено питання щодо судового збору (а.с.20-28, т.2).

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.35-42, т.2).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у доларах США в сумі 77 500 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних за користування кредитом, на строк не пізніше, ніж до 24 червня 2016 року.

З метою забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за кредитним договором № 0 від 25 червня 2007 року та за кредитним договором № 0 від 25 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» як іпотекодержателем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як іпотекодавцями було укладено Договір іпотеки № 0/1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В., зареєстрований в реєстрі за № 6274, відповідно до умов якого іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 71,4 кв.м, житловою площею 38,7 кв.м..

При цьому, квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого КЖЕП «Південне» 20 грудня 2006 року згідно з розпорядженням (наказом) № 440-06 від 20 грудня 2006 року.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк», як продавцем, та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» відступило Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 25.06.2007 року.

Також, з пояснень сторін судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконував неналежним чином, у зв`язку з чим у останнього виникла прострочена заборгованість за кредитним договором.

25 вересня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» як продавцем та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як покупцем було укладено Договір № 766/К купівлі-продажу майнових прав, згідно якого продавець відступив шляхом продажу покупцю права вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у додатку № 1 до цього договору, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 25.06.2007 року.

Також, 25 вересня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» як продавцем та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як покупцем було укладено Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 0/1 від 25.06.2007 року за реєстровим № 985, згідно умов якого, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» став новим іпотекодержателем та отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1

Листом вих. № 657012 від 26 вересня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» повідомили ОСОБА_1 про те, що 25 вересня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» як первісним кредитором/продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» як новим кредитором/покупцем було укладено Договір № 766/К купівлі-продажу майнових прав, згідно якого первісний кредитор/продавець відступив шляхом продажу новому кредитору/покупцю права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 25.06.2007 року. У вказаному листі ОСОБА_1 було також повідомлено про те, що з усіх питань, в тому числі щодо внесення відповідних змін до вищевказаного кредитного договору необхідно звертатись до нового кредитора/покупця.

Крім цього, Листом вих. № 0927/17 від 27 вересня 2018 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» поштою направлено повідомлення для ОСОБА_1 про те, що 25 вересня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» як продавцем та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як покупцем було укладено Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 0/1 від 25.06.2007 року за реєстровим № 985, згідно умов якого, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» став новим іпотекодержателем та отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Також, 27 вересня ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за вих.№ 0927/22 ОСОБА_1 цінним листом було направлено вимогу/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором у тридцятиденний строк, згідно вказаної вимоги, відповідачем було також повідомлено про намір іпотекодержателя задовольнити свої вимоги у випадку не усунення порушення, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, способами передбаченими ст.ст.36-38 ЗУ «Про іпотеку».

23 жовтня 2018 року,ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було отримано звіт про оцінку майна.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143717423 від 1.11.2018 року, вбачається, що 29 жовтня 2018 року реєстратором Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бутюгіною Є.С. право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Підставою виникнення у ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права власності у вказаному Витягу зазначено: договір відступлення права вимоги від 25.09.2018 року р.н. 985, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., та договір іпотеки від 25.06.2007 року р.н. 6274, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2010 року у цивільній справі № 2-1257/10 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу, задоволено заяву ПАТ «ПроКредит Банк» про забезпечення позову та накладено арешт на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно досліджених матеріалів реєстраційної справи, зокрема витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 143718608, 143718420, 143718518 від 01.11.2018 року, зазначений арешт, накладений на предмет іпотеки було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під №10467386, 10467396, 10467401, від 09.11.2010 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.02.2019 року зазначені забезпечення позову скасовано, арешт з ѕ частин квартири АДРЕСА_2 ) знято.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки державна реєстрація за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права власності на предмет іпотеки проведена державним реєстратором без дотримання положень статей 18, 22 та 27 Закону № 1952-IV, а тому є незаконною. Крім того, як іпотекодержателю так і державному реєстратору на час вчинення реєстраційної дії було достеменно відомо про існування заборони відчуження предмету іпотеки на підставі судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Згідно частини 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частинами 2 та 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Пунктом 4.1 Іпотечного договору № 0/1 від 25.06.2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 985, передбачено, що звернення стягнення за цим Договором здійснюється на підставі: застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, виконавчого напису або за рішенням суду. Розділом 5 Іпотечного договору, в свою чергу передбачено, що даний розділ цього Договору є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на Предмет іпотеки, на підставі цього Договору, шляхом: - передачі Предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «про іпотеку» (пункт 5.3). - продажу від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, згідно абз. 3 ч. 3 ст. 36 Закону України «про іпотеку» (пункт 5.4).

В свою чергу, пунктом 5.1 Іпотечного договору № 0/1 від 25.06.2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 985 сторонами також узгоджено, що момент переходу права власності на предмет іпотеки пов`язується саме з фактом отримання повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Пунктом 60 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок), передбачено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Крім того, пунктом 61 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених вище правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Таким чином, на державного реєстратора під час вчинення відповідної реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим пунктом 61 Порядку, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й, передусім, встановити їх відповідність вимогам законодавства.

Встановлено, що Державний реєстратор Бутюгіна Є.С. прийняла спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі Іпотечного договору № 0/1 від 25.06.2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 985, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п.4.2, розділ 5), окрім того, відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» державному реєстратору Бутюгіній Є.С., на виконання ст.35 Закону України «Про іпотеку», п.п.2 п. 61 Порядку було надано повідомлення від 27 вересня 2018 року спрямоване ОСОБА_1 цінним листом, в якому відповідач висунув вимогу про усунення порушення зобов`язання, шляхом дострокового повернення кредиту у 30 денний строк, окрім того повідомив останнього, що відповідно до договору іпотеки квартири, статтей 36, 37 та 38 Закону України «Про іпотеку» має намір задовольнити свої вимоги, звернувши стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, також держреєстратору було надано дакази направлення зазначеного повідомлення/вимоги поштовим зв`язком, зокрема копії платіжних документів, внутрішніх описів та конвертів, що повернулися за закінченням терміну зберігання.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної 11.04.2017 року у справі № 21-1458а16, для перереєстрації права власності на підставі іпотечного застереження, кредитор, серед іншого повинен подати державному реєстратору копію вимоги про усунення порушень, докази її направлення та отримання іпотекодавцем, зокрема надати документ, що підтверджує факт завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, яким є повідомлення про вручення поштового відправлення, оформлене відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211.

Рішення суб`єкта владних повноважень про реєстрацію права власності, вчинене без наявності зазначених документів є протиправним.

Аналогічна позиція викладена також у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 №320/8269/15-ц.

Однак,як встановлено, таке повідомлення, що повернулося за закінченням терміну зберігання, надане іпотекодержателем, не містить підписів отримувача та дати його тримання, саме поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання, іпотекодержатель разом із іншими документами для проведення державної реєстрації права, будь-яких інших належних доказів отримання вимоги не подав.

Таким чином, вимоги Порядку щодо надання документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, не виконано.

Окрім того, на надісланому рекомендованому поштовому відправленні міститься довідка із зазначенням причини повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання», яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, що державна реєстрація за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права власності на предмет іпотеки проведена державним реєстратором без дотримання положень статей 18, 22 та 27 Закону № 1952-IV, зокрема без встановлення державним реєстратором завершення тридцятиденного строку з моменту отримання вимоги іпотекодавцем, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19), оприлюдненій у Єдиному державному реєстрі судових рішень 19 грудня 2019 року, виклала правовий висновок про те, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», отже зазначений договір є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки не залежно від наявності згоди іпотекодавця. Звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, а тому такий спосіб стягнення підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути здійснено стягнення шляхом реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем без згоди іпотекодавця на його відчуження.

В даному випадку судом першої інстанції враховано, що звернення стягнення на спірну квартиру ОСОБА_1 , як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем було здійснено у примусовому порядку, поза волею ОСОБА_1 , що також підтверджується фактом існування зазначеного цивільного спору.

Окрім того, встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2010 року у цивільній справі № 2-1257/10 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу, задоволено заяву ПАТ «ПроКредит Банк» про забезпечення позову та накладено арешт на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно досліджених матеріалів реєстраційної справи, зокрема витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 143718608, 143718420, 143718518 від 01.11.2018 року, зазначений арешт, накладений на предмет іпотеки було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під №10467386, 10467396, 10467401, від 09.11.2010 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.02.2019 року зазначені забезпечення позову скасовано, арешт з ѕ частин квартири АДРЕСА_2 ) знято.

З зазначеного судового рішення вбачається, що ухвалами судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукінової К.С. від 11.10.2018 року та 24.10.2018 року повернуто без розгляду заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про скасування заходів забезпечення позову, тобто, як іпотекодержателю так і державному реєстратору на час вчинення реєстраційної дії було достеменно відомо про існування заборони відчуження предмету іпотеки на підставі судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для його скасування не вбачається.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: