справа № 208/3546/20
№ провадження 2-н/208/351/20
УХВАЛА

Іменем України

02 липня 2020 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., отримавши 30 квітня 2020 р. інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації боржника, та розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 , -

встановив:

05 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулось до суду із вищезазначеною заявою, у якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі - 4953 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 95 копійки; 1 093 (одна тисяча дев`яносто три) гривні 83 копійки інфляційні витрати та 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 37 копійок 3 % річних від суми заборгованості.

Як видно зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 у порядку наказного провадження заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за якою відповідно до ст. 161 ЦПК України може бути видано судовий наказ.

Відповідно до заяви про видачу судового наказу боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з інформаційною довідкою з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, отриманої судом в порядку ч. 4 ст. 165 ЦПК України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований за жодною адресою.

Документів, які б свідчили про обов`язок боржника ОСОБА_1 , до суду не надано, що позбавляє суд можливості прийти до беззаперечного висновку про обов`язок боржника сплачувати за природній газ за вказаною заявником адресою.

Частина 1 статті 322 ЦК України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.163, 165,166 ЦПК України,-

постановив:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Дніпровського Апеляційного суду через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до внесених змін до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, N 40-41, 42, ст. 492):, а саме в Розділ VI "Прикінцеві положення":

"3. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325,

354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).".

Суддя Івченко Т. П.