Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1430/19 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 108 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Борисюка Р.М.

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №295/1430/19 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, заінтересовані особи: фізична особа підприємець ОСОБА_1 , філія Житомирське регіональне управління акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», публічне акціонерне товариство «Імексбанк», публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року Головне управління державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - ГУ ДФС у Житомирській області, управління) звернулось до суду із заявою про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ). Заява мотивована тим, що наказами Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції від 09 березня 2016 року, 29 квітня 2016 року та 17 жовтня 2016 року призначалися документальні планові виїзні перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання норм законодавства щодо наявності ліцензій, повноти нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування та податку на доходи фізичних осіб. На податкову адресу ФОП Котвицького Й.І. направлялися рекомендованим листом з повідомленням копії наказів про проведення перевірок, які повернулися на адресу податкового органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Також з метою пред`явлення та підписання направлень на перевірку здійснювалися виїзди за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 , за якою встановлено відсутність платника податків, про що складені відповідні акти. У січні 2017 року ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності, після чого ГУ ДФС у Житомирській області призначено документальну позапланову виїзну перевірку, проте платник податків копію відповідного наказу не отримує, відсутній за податковою адресою. Останній має відкриті та закриті рахунки в установах банків, а тому для з`ясування наявності та розміру доходів платника податків ФОП ОСОБА_1 для визначення сум його податкового зобов`язання заявник просив задовольнити заяву про розкриття банківської таємниці щодо обсягу та обігу коштів по банківським рахункам. ГУ ДФС у Житомирській області просило зобов`язати філію «Житомирське регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Імексбанк», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ «УкрСиббанк», розкрити управлінню інформацію, що містить банківську таємницю відносно ФОП ОСОБА_1 , а саме інформацію про обсяг та обіг коштів на відповідних рахунках з вказанням призначення платежу, дати платежу, назви та коду ЄДРПОУ контрагентів за період з 01 січня 2015 року по 13 січня 2017 року.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2019 року надано дозвіл на розкриття банківської таємниці та зобов`язано філію «Житомирське регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Імексбанк», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ «УкрСиббанк» розкрити Управлінню інформацію, що містить банківську таємницю відносно ФОП ОСОБА_1 , а саме: направити на адресу заявника інформацію про обсяг та обіг коштів на відповідних рахунках з вказанням призначення платежу, дати платежу, назви та коду ЄДРПОУ контрагентів за період з 01 січня 2015 року по 13 січня 2017 року. Зазначено дані про банківські рахунки. Рішення суду допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви. В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.349 ЦПК України справа про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, розглядається у закритому судовому засіданні з повідомленням заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці. Однак, про дату і час судового розгляду його ніхто не повідомляв, він участі в судовому засіданні не приймав. Тобто, суд порушив його право на захист своїх інтересів. Крім того, суд ухвалив рішення стосовно банків, які знаходяться поза межами Житомирської області, зокрема, в містах Київ та Одеса.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС України у Житомирській області звернулося до Богунського районного суду м. Житомира щодо розкриття філією «Житомирське регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Імексбанк», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ «УкрСиббанк» інформації, що містить банківську таємницю стосовно ФОП ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований Новоград-Волинською районною державною адміністрацією Житомирської області як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» до завдань органів державної податкової служби відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно частини першої ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом про банки і банківську діяльність.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним, чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (пункт 2 частина перша статті 62 Закону).

З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до статті 348 ЦПК України у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи має бути зазначене обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Згідно із ч.2 ст.350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Наказами Новоград-Волинської ОДПІ від 09.03.2016, 29.04.2016 та 17.10.2016 призначалися документальні планові виїзні перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання ним норм законодавства щодо наявності ліцензій, повноти нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування та податку на доходи фізичних осіб.

На податкову адресу ФОП Котвицького Й.І. ( АДРЕСА_1 ) направлялися рекомендованим листом з повідомленням копії наказів про проведення перевірок, які повернулися на адресу податкового органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Також з метою пред`явлення та підписання направлень на перевірку здійснювалися виїзди за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 , за якою встановлено відсутність платника податків, про що складені відповідні акти від 21.03.2016, 23.03.2016, 18.05.2016, 07.11.2016 року.

За повідомленням Новоград-Волинського відділення поліції №379/220/0117 від 06.012017 працівники КП Новоград-Волинського ВП за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , перевіряли ОСОБА_1 , але останній, за вказаною адресою, був відсутній. Його дружина ОСОБА_2 пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та на даний час проходить курс лікування за місцем проживання свого брата, тобто в Росії. Також додала, що ОСОБА_1 має намір повернутися до м. Новоград-Волинський в лютому 2017 року.

13.01.2017 ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

Згідно наказу ГУ ДФС у Житомирській області № 2581 від 26.11.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з 29.11.2018 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП Котвицького Й. ОСОБА_3 за період з 01.01.2015 по 13.01.2017 з питань дотримання законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, та за період з 01.01.2011 по 13.01.2017 з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, два роки з жовтня 2016 року до листопада 2018 року, заявник не вживав жодних заходів для проведення податкової перевірки ФОП ОСОБА_1 .

На податкову адресу ОСОБА_1 направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення копія наказу ГУ ДФС у Житомирській області № 2581 від 26.11.2018, яка повернулася на адресу податкового органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З матеріалів справи вбачається, що представниками ГУ ДФС Житомирській області здійснено виїзд за адресою ФОП ОСОБА_1 для вручення копії наказу від 26 листопада 2018 року № 2581 та направлення на перевірку від 26 листопада 2018 року №2882 лише один раз 29 листопада 2018 року, за наслідками якого заінтересовану особу не було виявлено за місцем реєстрації.

Відповідно до справи, до суду ГУ ДФС у Житомирській області звернулося у січні 2019 року, проте доказів того, що ФОП ОСОБА_1 відсутній за адресою реєстрації станом на день звернення до суду, заявником не надано.

Крім того, заявником не надано доказів неможливості вручення наручно документів про проведення податкової перевірки за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 або електронним, мобільним зв`язком.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» судам роз`яснено, що саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Отже, у заяві про розкриття інформації, яка є банківською таємницею щодо ФОП ОСОБА_1 , ГУ ДФС у Житомирській області належне обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, не зазначено.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що заявником не доведено наявність обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість розкриття інформації, яка охороняється законом, оскільки відсутні достовірні відомості, що самозайнята особа не перебуває за місцем реєстрації, не доведено неможливість вручення останній направлення на перевірку та не зазначена мета використання інформації про розкриття банківської таємниці, що вимагається.

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженнням одного з відповідачів за вибором позивача ( ч.15 ст.28 ЦПК України).

Згідно ч.16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлених цим розділом.

Відповідно до статті 347 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Отже положення ст.28 ЦПК України не підлягають застосуванню у справах окремого повадження.

Встановлено, що ГУ ДФС у Житомирській області звернулося до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про розкриття банківської таємниці, щодо ФОП ОСОБА_1 шістьма банками філією «Житомирське регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Імексбанк», ПАТ «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ «Укрсиббанк».

Місцезнаходженням філії «Житомирське регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк» є м.Житомир вул.Перемоги, 99, що територіально відноситься до Богунського району м. Житомира, місцезнаходженням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є м.Київ, вул.Лєскова,9, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва, місцезнаходженням ПАТ «Імексбанк» є м.Одеса, просп.Гагаріна,12-а, що територіально відноситься до Приморського району м. Одеси, місцезнаходженням ПАТ «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк» є м.Київ, пров.Шевченка,12, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» є м.Київ, вул.Артема,60, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, ПАТ «Укрсиббанк» є Київ, вул. Андріївська, 2/12, що територіально відноситься до Подольського району м. Києва.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви ГУ ДФС у Житомирській області про розкриття банківської таємниці, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Імексбанк», ПАТ «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ «Укрсиббанк» ухвалено з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Відповідно до ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Оскільки ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявляв про непідсудність справи в частині вимог про зобов`язання розкрити банківську таємницю ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Імексбанк», ПАТ «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ПАТ «Укрсиббанк, тому апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування судового рішення в цій частині з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, заінтересовані особи: фізична особа підприємець ОСОБА_1 , філія Житомирське регіональне управління акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», публічне акціонерне товариство «Імексбанк», публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 09 липня 2020 року.

Головуючий

Судді