Справа № 212/2864/15-ц
У Х В А Л А

26 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії чи бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зацікавлена особа Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у якій скаржники просили визнати дії державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Любкіної Ю.О. незаконними та винести догану за зловживання своїм службовим становищем, скасувати всі заходи примусового виконання рішення суду № 212/2864/15-ц від 15.02.2016 року.

Скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Положенням ч.1 ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Оскільки Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено наслідків недотримання закону при подачі скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, суд виходить з положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому судом застосовуються положення ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Як зазначено у Постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Скаржники, звертаючись із вказаною скаргою, не дотрималися вимог ЦПК України, а саме ними неправильно визначено процесуальний статус учасників справи (у справах за скаргою на дії державного або приватного виконавця беруть участь стягувачі, боржники та суб`єкти оскарження, якими є державний або приватний виконавець), у зв`язку з чим слід уточнити процесуальний статус учасників справи (п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014).

Скаржники до участі у справі залучають зацікавлену особу, в той час як такого учасника справи відповідно до діючого законодавства не існує, а є заінтересована особа. Крім того, такої організації як Довгинцівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не існує, тому скаржникам необхідно уточнити коло осіб по справі.

Також, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України скаржниками не зазначено:

повне найменування стягувача і суб`єкта оскарження, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

зміст вимог, оскільки у прохальній частині скарги не конкретно зазначено зміст вимог скарги - скасувати всі заходи примусового виконання рішення суду…, а також визнати дії державного виконавця незаконними і винести догану за зловживання своїм службовим становищем.

Таким чином, боржниками не зазначено, які саме дії державного виконавця вони оскаржують.

Крім того, заявники просять визнати незаконними та скасувати всі заходи примусового виконання рішення суду і винести догану державному виконавцю, тоді як згідно вимог ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, заявниками не додано доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи копії скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається із змісту скарги, заявникам стало відомо про арешт рахунків у зв`язку із виконанням судового рішення у вересні 2019 року, також є посилання про отримання боржниками письмової відповіді державного виконавця про відмову у знятті арешту, яка додана до скарги і датована 30 квітня 2020 року, а отже строк на подання скарги закінчився 10 травня 2020 року.

Таким чином, строк на звернення із цією скаргою до суду закінчився, але до скарги не додано заяви про поновлення строку звернення із зазначенням поважності причин пропуску.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. 175 ЦПК України , вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що скаржники не позбавлені можливості усунути викладені зауваження, суддя відповідно до ст. 185 ЦПК України, вважає необхідним залишити скаргу без руху і надати строк для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії чи бездіяльність державного виконавця залишити без руху.

Надати заявникам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними копії ухвали.

Роз`яснити вимоги статті 185 ЦПК України, якщо відповідно до ухвали у встановлений строк вимоги будуть виконані, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі невиконання вимоги суду, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зазначений в цій ухвалі продовжується на строк дії такого карантину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 26 червня 2020 року.

Суддя О. В. Колочко