Провадження № 2-о/643/55/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

представник заявника ОСОБА_1 Р ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві особистої приватної власності.

В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що ОСОБА_3 є законним власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (далі АДРЕСА_3 квартира), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Заявник має на меті здійснити відчуження зазначеної квартири, проте вважає, що мають місце обставини, які можуть завадити такому відчуженню, що неодноразово було підтверджено нотаріусами, у зв`язку з чим вважає необхідним встановлення судом факту, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_3 зазначеної вище квартири на праві саме приватної особистою власності. ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується у сукупності документами, що додані до цієї заяви. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилася дочка, ОСОБА_5 . За час перебування у шлюбі ОСОБА_3 вступила до Житлово-будівельного кооперативу «Левада» та разом із дочкою та чоловіком зайняла по обміну квартиру, що підтверджується Ордером від 21.01.1976 р. № 4251, Обмінними ордерами від 27.01.1976 р. № 4250, № 4251. Факт сплати пайових внесків попереднім користувачем квартири у розмірі 2 380 рублів 00 коп. та 25 рублів 00 коп., а разом: 2 405 рублів 00 коп. підтверджується квитанціями від 15.11.1973 р. № 59 та від 29.10.1973 р. № 86.У 1976 році ОСОБА_3 , яка на той час перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , було сплачено пайовий внесок у розмірі 2 635 рублів 47 коп. Більше жодних пайових внесків за час перебування у шлюбі не сплачувалося. 09.01.1984 р. ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 його частину суми пайового внеску за кооперативну квартиру в розмірі 2 291 рубль 00 коп. Також, 17.01.1984 р. ОСОБА_4 зобов`язався не претендувати після розлучення на поділ спільно набутого майна та кооперативної квартири, що підтверджується його розпискою. 18.02.1984 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано. 22.07.1994 р. ОСОБА_3 було сплачено реєстраційний внесок у розмірі 100 000,00 карбованців. У 1988 році ОСОБА_3 , яка вже не перебувала у шлюбі, доплачено пайові внески у повному обсязі та оформлено право власності на квартиру. Відповідно до Довідки від 03.04.1998 р. № 34, виданої ЖЕК № 3 зазначена квартира належить ОСОБА_3 , вартість квартири складає 5 570,00 руб, пайові внески довнесені повністю в листопаді 1988 року, в квартирі проживає ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_5 . Належність зазначеної квартири на праві особистої власності ОСОБА_3 підтверджується також Реєстраційним посвідченням Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 12.05.1998 р. № 5653, Довідкою від 12.10.2016 р. б/н, виданої ТОВ «Харківське міське інвентарбюро», та вбачається з відомостей Технічного паспорта від 11.10.2016 р. на зазначену квартиру. На підставі зазначених документів відомості про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будь-який спір щодо зазначеної квартири відсутній.

Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідкою ТОВ «Харківське міське інвентарбюро» від 12.10.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

За таких обставин, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявлених вимог, оскільки з наданих суду документів вбачається, що квартира повністю належить заявнику на праві приватної власності та документи на квартиру не втрачені.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 13, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.07.2020.

Суддя І.Д. Мельникова