Справа №409/1126/20
Пров.№2-о/409/190/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року смт Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: О.В.Скорикової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Білокуракине Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

В с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Успенка Лутугинського району Луганської області помер ОСОБА_2 . Після його смерті було отримано свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті. Останнім місцем проживання померлого, місцем настання смерті та місцем його поховання є смт Успенка Лутугинського району Луганської області Україна, але там проводиться антитерористична операція, тому органи влади, у тому рахунку органи РАЦС, у цьому районі не працюють, у зв`язку з чим вона не може отримати свідоцтво про смерть. Звернувшись до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) щодо реєстрації смерті, представнику заявниці було відмовлено у зв`язку з видачею медичних документів закладами, які розташовані на території, непідконтрольній українській владі, що викликає сумнів у їх легітимності. У зв`язку з чим заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання заявниця не з`явилася, в заяві просила розглянути справи в її відсутність, заяву просила задовольнити повністю.

Представник заявниці в судове засідання не з`явився, в заяві просила розглянути справи в його відсутність, заяву просив задовольнити повністю

Заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті: Кахексія; Злоякісне новоутворення лівої легені. Довідка про причину смерті № 13 видана Державним закладом "Лутугинська центральна районна багатопрофільна лікарня" (а.с.6). Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 14.04.2020 року видано відділом запису актів цивільного стану так званого Лутугинського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а.с.7).

ОСОБА_1 , заявниця по справі, є особою, що здійснила поховання ОСОБА_2 , що підтверджується накладною № 6 від 13.04.2020 року щодо оплати ритуальних послуг (а.с.9) та довідкою № 25 від 19.05.2020 року щодо сумісного проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 (а.с.8).

Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) представнику заявника було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров`я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на територіях яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р.) (а.с.10).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою.

Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року.

Наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014 року „Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" (з внесеними змінами від 05.11.2014р.) з 21.11.2014р. тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Є загальновідомим, що смт Успенка Лутугинського району Луганської області відповідно до законодавства України є тимчасово окупованою територією.

Приймаючи до уваги свідоцтво про смерть, що видане установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України із відбитком печатки так званої «Луганської народної республіки», суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, приймаючи до уваги ті докази, які були надані заявницею, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 317 та п. 8 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77-81, 263-265, 268, 315-317, 354-355, 430, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт того, що громадянин України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Шовкова Протока Лутугінського району Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Успенка Лутугинського району Луганської області Україна, місце реєстрації померлого: АДРЕСА_1 , від Кахексії; Злоякісного новоутворення лівої легені.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Заявниця - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області 17.01.2001р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заявниці - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001320 від 29.06.2017 року.

Заінтересована особа - Луганський МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), , місце знаходження: вул. Федоренко буд. 10 м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко