22.06.2020 Справа № 756/3653/20
справа № 756/3653/20
провадження № 6/756/316/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Белоконної І.В.,

за участі секретаря Нєдєлько Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 через свого представника 23 березня 2020 року звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із вищевказаною заявою, у якій просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , встановлене йому згідно ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2015 у справі № 756/134/15-ц.

Заява обґрунтована тим, що наявна заборона у вигляді обмеження у праві виїзду за межі України порушує його конституційне право на свободу пересування. Від виконання рішення суду він не ухиляється, а лише не може його виконати у зв`язку з неплатоспроможністю та тяжкою економічною ситуацією.

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

14 лютого 2012 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 2-613/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 30.03.2007 у сумі 176 725,05 доларів США та 43 618 грн пені та 1 820 грн судових витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 13 січня 2015 року (№ 6/756/38/15; ун. № 756/134/15-ц) тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 11 вересня 2017 року (№ 2-зз/756/60/17; ун. № 756/11060/17) розглянуто заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, що застосовані ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року. У частині задоволення вимог про скасування заходів забезпечення позову відносно ОСОБА_1 відмовлено та роз`яснено, що ухвала від 13 січня 2015 року не є забезпеченням позову, її скасування судом першої інстанції не може бути вирішене, тому може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києві від 18 жовтня 2017 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року залишено без змін.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу від 13 січня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А як передбачено ч. 6 ст. 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали, що додані до заяви, не спростовують ті обставини, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно рішення суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Зокрема боржником не надано суду належних та допустимих доказів того, що рішення ним виконується, а вжиті ухвалою заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є безпідставними, у зв`язку з чим суд вважає правильним у задоволенні заяви відмовити.

Таким чином, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та, керуючись ст. 12, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя - І.В. Белоконна