Справа № 212/6672/15-ц
6/214/81/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рога надійшла заява ТзОВ «Фінансова компанія «Есаймент», згідно якої заявник просить: замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент».

В обґрунтування заяви зазначено, що 19 квітня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив рішення у ивільній справі № 212/6672/15-ц, відповідно до якого позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси і Кредит» суму заборгованості у сумі 812 514 грн. 02 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп.

Вказане рішення набрало чинності та на його виконання був виданий виконавчий лист. 06 листопада 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» (надалі також - ТОВ «ФК Есаймент») укладений договір про відступлення прав вимоги і договір про відступлення прав вимоги за договорами застави/іпотеки від 06.11.2019 р., відповідно до яких ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив шляхом продажу ТОВ «ФК Есаймент» права вимоги, що належали ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1083-пк-2006 від 30.11.2006 року, та укладеними на забезпечення їх виконання договором іпотеки та договором поруки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитної у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 груди 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (61-26197св18) зазначено, що за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні, внаслідок відступлення права вимоги, є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу; у зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такої заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднанні поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1 та 5 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим, не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум, можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б продовжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 р. у справах «Hornsby v.Greece, п. 40).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувача за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

У порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданій заяві заявник просив розглянути дану заяву за відсутності представника. Згідно зі ст. ст. 370 ч.2, 371 ч.2, 378 ч.2 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» стягнуто заборгованість в сумі 812 514 грн. 02 коп., а також судові витрати в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

06 листопада 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» укладений договір про відступлення прав вимоги і договір про відступлення прав вимоги за договорами застави/іпотеки, відповідно до яких ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив шляхом продажу ТОВ «ФК Есаймент», права вимоги, що належали ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1083-пк-2006 від 30.11.2006 року.

Отже, кредитором за кредитним договором № 1083-пк-2006 від 30.11.2006 року, а також по виконанню зобов`язань боржника за рішенням суду та виконавчому провадженню, відповідно до вищезазначеного укладеного договору про відступлення права вимоги, виступає заявник.

Підставою правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво в матеріальних (майнових) правовідносинах, тобто перехід суб`єктивних майнових прав чи обов`язків від одного суб`єкта майнових правовідносин до іншого на підставі договору.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 442 ч.1 ЦПК України, належить замінити сторону виконавчого провадження, а саме: первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТзОВ «Фінансова компанія «Есаймент»».

Керуючись ст. ст. 442, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Кловський Узвіз, буд.7, поверх 5) за виконавчим листом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року у цивільній справі №212/6672/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості в сумі 812 514 грн. 02 коп., а також судових витрат в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя : В.М. Прасолов