РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/764/20

провадження у справі № 2/0285/459/20

01 липня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суду Житомирської області у складі: головуючого судді Васильчук Л.Й.

секретаря Бенрот Ю.А.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.07.2011 в сумі 22664,71 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 23.01.2020 року має заборгованість в сумі 22664,71 грн., з яких: 15398,14 грн.- заборгованості за кредитом; 1911,46 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 3799,65 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф, 1055,46 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без його присутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не прибула, надіслала заяву про розгляд справи проводити у її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що 15.07.2011 між банком і відповідачем по справі був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

На підтвердження зазначених вимог позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором б/н від 15.07.2011 укладеного між «ПриватБанком» та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 23.01.2020, Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, Довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку.

Як встановлено з оглянутої судом Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у банку від 15.07.2011, ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ КБ «Приватбанк» виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Універсальна», в якій у графі бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна»/GOLD не зазначила будь-яких даних про тип картки і бажаний кредитний ліміт.

Предметом позову у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 22664,71 грн., з яких: 15398,14 грн.- заборгованості за кредитом; 1911,46 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 3799,65 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф, 1055,46 грн. - штраф (процентна складова).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Анкета-заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі 8 000 грн., а також на умовах, обумовлених у позові, зокрема відсутні будь-які дані про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім його особистих даних та підпису.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 15.07.2011 кредитних коштів у розмірі 8000 грн., які в подальшому було збільшено до 15398,14 грн. (заборгованості за тілом та простроченим тілом кредиту, яку вказує банк у своєму розрахунку).

АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки «Універсальна» та розміру наданого кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, а відтак доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27 березня 2020 року у справі № 703/3063/18 (провадження №61-11260св19).

Відтак, позивачем не доведено заявлений ним позов, а тому він не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляці йного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подають учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Головуюча суддя Л.Й.Васильчук