КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 824/102/20

номер провадження № 22-ск/824/29/2020

03 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого - Саліхова В.В.

секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року у третейській справі №81/2019/19.0-7.4 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та 3% річних за договором позики у розмірі 280 624,36 грн. та витрат по третейському збору та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики,

в с т а н о в и в:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 263 473,33 грн. - боргу за договором позики від 10.07.2017 і, крім того, 3% річних у розмірі 17 151,03 грн., і 4 274 грн. - на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 284 898,36 грн. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 17 липня 2017 року відмовлено. Третейський збір у сумі 4 173 грн. віднесено за рахунок відповідача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду 02 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про його скасування.

В обґрунтування заяви вказує, що не отримував від ОСОБА_2 будь-які грошові кошти, тому договір позики фактично не вважається укладеним, оскільки момент передання грошей не відбувся, що підтверджується складеним висновком за результатами дослідження з використанням поліграфа від 13 березня 2020 року.

Зазначив, що у зв`язку з визнанням недійсним договору третейське застереження також має бути визнане недійсним.

Звертає увагу на те, що судом було визнано обов`язкову явку позивача в засідання, однак останній не з`явився, а на запитання відповідача давав відповіді неналежний представник ОСОБА_2 . Вказує, що судом відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків та під час підписання вищевказаного договору позивач був відсутній, що ставить під сумній належність його підпису.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав заяву, просив її задовольнити, третейське рішення суду скасувати в повному обсязі.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 заперечував проти заяви, просив залишити останню без задоволення, третейське судове рішення без змін.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів даної справи та з матеріалів справи Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України, 10 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики б/н.

За умовами даного договору, позикодавець передає позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Розмір позики становить 10 820,26 доларів США (п. 2.1 Договору). Сторони домовилися, що позика надається готівкою та може передаватися частинами, що засвідчується складанням позичальником розписки (п. 2.2 Договору).

Пунктом 3.2. договору позики від 10 липня 2017 року передбачено, що факт одержання позики підтверджується розпискою, власноруч написанною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Розписка про отримання позики передається позичальником позикодавцю на зберігання та підлягає поверненню позичальнику виключно при умові повного виконання зобов`язань, передбачених договором.

10 липня 2017 року написана і підписана власноручно ОСОБА_1 розписка про отримання відОСОБА_2 10 820,26 доларів США.

Відповідно до п. 7.9 договору позики від 10 липня 2017року, будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв`язку зх. Ним, підлягає передач на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Третейський розгляд справи здійснюється Постійно діючим Третейським судом у складі одноособового третейського судді.

ОСОБА_2, зазначаючи про неналежне виконання позичальником договору позики, звернувся до Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України із позовною заявою, в якій просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 280 624,36 грн., яка складається з основної суми у розмірі 263 473,33 грн. та 3 % річних у розмірі 17 151,03 грн.

ОСОБА_1 , вказуючи, що будь-які грошові кошти за договором позики не отримував, звернувся до Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України із зустрічно позовною заявою, в якій просив визнати недійсним договір позики від 10 липня 2017 року.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 263 473,33 грн. - боргу за договором позики від 10.07.2017 і, крім того, 3% річних у розмірі 17 151,03 грн., і 4 274 грн. - на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 284 898,36 грн. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 17 липня 2017 року відмовлено. Третейський збір у сумі 4 173 грн. віднесено за рахунок відповідача.

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листана примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду та призначено заяву до розгляду.

04 червня 2020 року ухвалою Київського апеляційного суду об`єднано в одне провадження вищевказані заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та присвоєно цивільній справі № 824/102/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про третейські суди»рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим законом.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені в частині 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди»та в статті 458 ЦПК України. Зокрема рішення третейського суду може бути оскаржене і скасоване лише у випадках, передбачених цими статтями, а саме:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Перевіривши доводи заяви, суд вважає, що наведені вище підстави для скасування рішення третейського суду відсутні.

Так статтею 6 Закону України «Про третейські суди»визначено вичерпний перелік справ, які не можуть розглядатися третейськими судами. Виходячи зі змісту вказаної статті, справа, по якій прийнято оскаржуване рішення Третейського суду, не відноситься до тих, які не підвідомчі третейському суду.

Відповідно до п. 7.9 договору позики від 10 липня 2017року, будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв`язку зх. Ним, підлягає передач на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Третейський розгляд справи здійснюється Постійно діючим Третейським судом у складі одноособового третейського судді.

Виходячи зі змісту третейської угоди та рішення Третейського суду, оскаржуване рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою та ним не вирішено питань, що виходять за її межі.

З матеріалів справи не вбачається, що третейська угода визнана судом недійсною і ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження цього.

Таким чином рішення Третейського суду не може бути скасовано з цієї підстави.

Виходячи зі змісту статей 16-19 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду, формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Склад третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення сформований в порядку, визначеному регламентом третейського суду і відповідає вимогам ст. 16-19 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно ч. 3 ст. 16 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді кількісний і персональний склад третейського суду визначається за Правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Частинами 1, 2 статті 17 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами.

Відповідно до ст. 23 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України одноособовий третейський суддя Притика Ю.Д. становить склад Третейського суду у даній справі.

Таким чином, склад Третейського суду був сформований у відповідності із вимогами Закону України «Про третейські суди» та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України.

Оскаржуваним рішенням, не було вирішено питань про права та обов`язки осіб, які не брали участі в справі.

Доводи заяви по суті спору (стосовно не отримання від ОСОБА_2 будь-яких грошові кошти, неявки останнього в засідання, відмови у задоволенні клопотання про виклик свідків, відсутність при підписанні вищевказаного договору позивач) не можуть бути підставою для скасування рішення третейського суду, оскільки їх перелік є вичерпний та передбачений ст. 458 ЦПК України.

Посилання в заяви не неправильність розрахунку, а саме на 1 грн., на думку суду є безпідставною на не тягне за собою скасування рішення суду в розумінні частини 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди»та статті 458 ЦПК України.

За наведених підстав, посилання на описку в рішенні третейського суду, в частині дати укладання спірного договору позики також, на думку суду, не тягне за собою скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року у третейській справі №81/2019/19.0-7.4.

Враховуючи вищевикладене, доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, а тому у задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України слід відмовити.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 454-458 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року у третейській справі №81/2019/19.0-7.4 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та 3% річних за договором позики у розмірі 280 624,36 грн. та витрат по третейському збору та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики відмовити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року у третейській справі №81/2019/19.0-7.4 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та 3% річних за договором позики у розмірі 280 624,36 грн. та витрат по третейському збору та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики відмовити залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03.07.2020.

Суддя В.В. Саліхов

.