Справа № 643/1032/20
Провадження № 2/643/1971/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір позики №110025 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 1201 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідач прийняті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 20.01.2020 р. виникла заборгованість, що становить 51543,55 грн., яка складається із: 1201,00 гривень заборгованість за основним боргом; 25 678,56 грн. заборгованість по відсоткам; 24 963,99 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає що позов не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, позивачем не підтверджено належними доказамии перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника відповідача ОСОБА_1 .

Надані позивачем в якості доказу перерахунку коштів повідомлення від 03.01.2020 р. ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по яким банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 р., суд не може прийняти як достовірний та достатній доказ .

Так у даній довідці зазначено, що відповідно до договору ВП-180516-3 від 18.05.2016 було здійснено за дорученням ТОВ «Веллфін» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 22.12.2016 на суму 1201 грн, власник картки ОСОБА_2 , маска картки НОМЕР_1 , код авторизації НОМЕР_2 , номер транзакції в системі WayForPay-а_683758_110025.

Відповідачем у даній справі є ОСОБА_1 . Доказів того, що відповідач є тією самою особою, якій переказані кошти за повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» не надано, а ініціали ОСОБА_3 , зазначені в довідці, взагалі не співпадають з ім`ям відповідача.

Інших достовірних та достатніх даних для вірної ідентифікації особи суду не надано.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При оцінці доказів суд враховує положення ст.ст. 79, 80 ЦПК України, відповідно до яких достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх недоведеність, так як надані суду докази не є достатніми для визначення вини відповідача та обов`язку його по відшкодуванню завданої позивачу шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін», , місце знаходження, 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 .

Суддя: Я.М. Горбунова