Справа № 149/419/20
Провадження №2/149/225/20
Номер рядка звіту 67
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача 1- ОСОБА_2

представника відповідача 1 - Поворознюка Б.М. , представник на підставі ордера

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (відповідач 1), ОСОБА_4 (відповідач 2) про зменшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач 1), ОСОБА_4 (відповідач 2) про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Позов мотивований тим, що позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей, на яких стягуються аліменти. Так, на підставі виконавчого листа № 2-4372/2011 від 17.01.2012, виданого на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці на користь відповідача 1 на утримання доньки ОСОБА_5 , 2007 р.н., доньки ОСОБА_6 , 2007 р.н. стягуються аліменти в розмірі 2/5 частин від усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до судового наказу від 31.01.2020 з позивача на користь відповідача 2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі ј заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.01.2020 до досягнення дитиною повноліття. Позивач, з посиланням на ст. 192 СК України, абз. 3 п. 17, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що сукупний розмір стягуваних з нього аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, в той час як розмір стягуваних з нього аліментів становить 65 відсотків його заробітку (доходу). Окрім того, позивач зазначає, що донька ОСОБА_7 проживає разом з ним та ОСОБА_4 та знаходиться на його утриманні.

Враховуючи викладене, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на доньок ОСОБА_5 2007 р.н., ОСОБА_6 , 2007 р.н., з 2/5 частин від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину на кожну дитину. Зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 з ј заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу).

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 03.04.2020 відкрито провадження за даним позовом, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, з наведених в ньому підстав, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач 1 ОСОБА_2 , представник відповідача 1 - адвокат Поворознюк Б.М. заперечили проти задоволення позову. Позивач не додає рішення суду про стягнення з нього аліментів. Стягнення аліментів в частці на кожну дитину суперечить ч. 2 ст. 183 СК України. Позивачем не доведено, що його майновий стан погіршився. Зазначено, що доньки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 хворіють, проходили обстеження, на що відповідач 1 понесла значні витрати. Також відповідач 1 не працює, окрім двох доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , має на утриманні ще одну доньку 2015 р.н. Відповідач 1 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради та отримує допомогу на дітей щомісячний розмір якої становить 1700 грн. Доводи позивача про те, що розмір стягуваних з нього аліментів не може перевищувати 50% його заробітку (доходу), відповідач 1 вважає безпідставними та такими, що суперечать ст. 128 КЗпП, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи викладене, відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач 2 ОСОБА_4 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що визнає позов.

У відповіді на відзив позивач звертає увагу суду на те, що надана ним постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2019 видана на підставі виконавчого листа № 2-4372/2011 від 17.01.2012, відповідно до рішення суду. Оскільки відповідач 1 несе додаткові витрати на дітей у зв`язку з їх хворобою, вона не позбавлена можливості, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК України вирішувати спір щодо цих витрат в іншому судовому процесі. Також звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає виняток для платника аліментів при настанні якого можливе стягнення з нього аліментів у розмірі, що перевищує 50 відсотків заробітної плати, а саме за одночасного існування умови, коли боржник відбуває покарання у вигляді виправних робіт і з нього стягуються аліменти на неповнолітніх дітей. Разом з тим, у позивача такі обставини відсутні, а тому сукупний розмір аліментів що з нього стягуються не повинен перевищувати 50 відсотків.

Відповідачем 1 ОСОБА_2 подані заперечення на відзив позивача, відповідно до яких копія рішення Ленінського районного суду необхідна для з`ясування чи враховувалися судом обставини, відповідно до яких на утриманні позивача знаходиться ще одна донька ОСОБА_7 . Відповідно до практики Верховного Суду в такій категорії спорів суд повинен враховувати стан здоров`я дітей. Також помилковим вважає відповідач 1 тлумачення позивачем ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 30899065, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка ОСОБА_11 , дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, позивач - ОСОБА_1 , в період з 12.05.2007 до 13.12.2011 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 - матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія на а.с. 69), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія на а.с. 70).

Відповідно до постанови державного виконавця від 16.10.2019, провадження № 30899065, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці, на утримання доньок ОСОБА_5 2007 р.н., ОСОБА_6 , 2007 р.н. стягуються аліменти в розмірі 2/5 частин від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28.09.2011 (копія на а.с. 9). Вказане підтверджується також оглянутими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження № 30899065.

У відповідності до постанови державного виконавця від 11.02.2020, провадження № 61228940, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , на виконання судового наказу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2020, стягуються аліменти в розміні ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_7 , щомісячно, починаючи з 11.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття (копія на а.с. 4, 8, зворот, 10, 11).

Відповідно до довідки Хмільницького міськрайонного відділу ДВС від 05.06.2020 №17.31-31/16731 у ОСОБА_1 станом на 01.06.2020 відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу № 2-4372/2011 (а.с. 110). Розрахунком головного державного виконавця Лукашенко О.С. підтверджено, що заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 61228940 за січень 2020 становить 1372,28 грн (а.с. 13).

ОСОБА_15 проживає разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 6), позивач є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія на а.с. 4).

Позивач - ОСОБА_1 працює на посаді командира відділення другого взводу охорони другого підрозділу охорони (Вінницька область) Територіального управління Служби охорони у Вінницькій області (копія на а.с. 5). Дохід позивача за період з листопада 2019 по квітень 2020 становить 111584,75 грн (а.с. 93, 119).

Відповідач 1 ОСОБА_2 23.01.2015 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 (копія на а.с. 71). Відповідач 1 є матір`ю ОСОБА_17 ( копія на а.с. 72), не працює (копія на а.с. 73-74), перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради, отримує щомісячно допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях у розмірі 1700 грн (а.с. 75).

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 знаходяться на обліку в КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с. 77, 78). ОСОБА_6 проходила ультразвукове обстеження (копія на а.с. 79, 81, 82, 87, 89), у зв`язку з чим відповідачем 1 понесені витрати на дорогу (копія на а.с. 84, 86, 88), обстеження (копія на а.с. 80, 83) лікування ( копія на а.с. 90).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що в неї з 16.10.2019 перебуває виконавче провадження № 30899065 по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Вінниці, на підставі якого з ОСОБА_1 стягуються аліменти на двох доньок. Нею підготовлена довідка № 17.31-31/16731 від 05.06.2020, відповідно до якої у ОСОБА_1 станом на 01.06.2020 заборгованість із сплати аліментів відсутня.

Вирішуючи вказаний спір суд керувався наступним.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення тощо. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, зокрема, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до статті 3, частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 128 КЗпП, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Дослідивши доводи сторін, письмові докази, встановивши обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Так, позивач є батьком трьох доньок, зокрема ОСОБА_6 , 2007 р.н., ОСОБА_5 , 2007 р.н., ОСОБА_7 2010 р.н., сплачує аліменти на доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в розмірі 2/5, а на доньку ОСОБА_7 ј частки його заробітку (доходу). Суд враховує стан здоров`я позивача, який не погіршився, стан здоров`я дітей. Так, відповідачем 1 підтверджено, що доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 хворіють, перебувають на обліках у лікаря, донька ОСОБА_6 проходить обстеження та лікування. Суд приймає до уваги те, що позивач працевлаштований, з листопада 2019 отримує постійних дохід, тобто доводи позивача, що його майновий стан погіршився, що він вважає підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів не підтверджено досліджуваними доказами. Позивач проживає з донькою ОСОБА_7 , дружиною ОСОБА_4 .. Відповідач 1 ОСОБА_2 не працює, перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту, де отримує щомісячну виплату в розмірі 1700 грн. За встановлених обставин, доводи позивача про наявність підстав, визначених в ст. 192 СК України для зменшення стягуваних аліментів, судом не встановлено. Оцінюючи доводи позивача про зменшення розміру аліментів відповідно до ст. 128 КЗпП, ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, приймає до уваги правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 05.11.2018 у справі № 522/19526-16-ц, відповідно до яких розмір аліментів, які утримуються за різними виконавчими документами, може перевищувати 50 відсотків заробітної плати боржника. Оскільки сукупний розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на трьох неповнолітніх дітей не перевищує встановлений ст. 128 КЗпП, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір відрахувань із заробітної плати позивача, а також ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення майнового стану чи здоров`я позивача після винесення судових рішень про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів, відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи позивача про те, що суд має керуватися постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 щодо максимального розміру відрахувань з заробітної плати є безпідставними, оскільки вказана постанова була прийнята до внесення змін у ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ч. 6 ст. 49 ЦПК України, зважаючи на те, що першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, в даному випадку ОСОБА_7 , суд не приймає визнання позову її законним представником відповідачем 2 - ОСОБА_4 , оскільки такі дії суперечать інтересам дитини. Так, відповідач 2 - ОСОБА_4 в січні 2020 зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу. Відповідач 2 не надала суду доказів того, що вона працевлаштована та отримує дохід, достатній для забезпечення якнайкращих потреб та інтересів своєї доньки.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

При цьому, суд приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення, та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008), відповідно до якої виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Відповідно до пункту 41 зазначеного Висновку обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави.

Судові витрати залишити за сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181-184, 192 СК України, ст. 128 КЗпП України, ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. ст. 259, 263-266, 268, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (відповідач 1), ОСОБА_4 (відповідач 2) про зменшення розміру стягуваних аліментів - відмовити повністю.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 30.06.2020

Суддя Олійник І. В.