Провадження № 2/686/957/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня2020р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю: представника позивача-відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача-позивача ОСОБА_2 , відповідача-позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 , представника відповідача ОСОБА_6 , відповідача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області про розподіл майна та визнання недійсними договорів купівлі продажу майна.

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року до суду звернувся ОСОБА_8 із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в уточненій позовній заяві просить визнати за ним право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати. Позов мотивує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем, за час якого сторонами було придбано у власність зазначений будинок, на даний момент між колишнім подружжям склались неприязні відносини, відповідач у добровільному порядку поділити будинок відмовляється, у зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду.

20.12.2018 року ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_8 , Регіонального сервісного центру МВС у Хмельницькій області про розподіл майна та визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, а 07.05.2019 року подала уточнену зустрічну позовну заяву до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та поділу майна подружжя. Просить визнати недійсним договір від 23 грудня 2016 року за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_9 транспортний засіб CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, договір купівлі-продажу (довідку-рахунок) від 23 червня 2015 року за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_7 транспортний засіб RENAULT TRAFIC, 1995, 2007 року випуску, договір купівлі-продажу від 30 серпня 2016 року за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_12 транспортний засіб RENAULT MASTER, 2005 року випуску, договір купівлі-продажу від 05 грудня 2017 року, за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_11 транспортний засіб OPEL VIVARO, 2004 року випуску. Просить також розділити спільне майно подружжя шляхом стягнення з ОСОБА_8 на її користь грошової компенсації у розмірі Ѕ частини вартості зазначених автомобілів та розділити житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши у власність ОСОБА_3 2/3 частини будинку, а у власність ОСОБА_8 - 1/3 частину будинку. Зустрічний позов мотивує тим, що зазначені транспортні засоби є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, так як були придбані у шлюбі та відчужені відповідачем без її згоди, не в інтересах сім`ї та за заниженою ціною. Також просить відступити від рівності часток подружжя, оскільки на її утриманні залишився неповнолітній син.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги первісного позову підтримав в повному обсязі, просить їх задоволити, проти зустрічного позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим просить відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача-позивача та відповідач-позивач проти первісного позову заперечили, вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі із зазначених підстав просять задоволити зустрічну позовну заяву.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_9 , адвокат Костенко К.В., проти вимог зустрічного позову заперечив в повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_7 проти вимог зустрічного позову заперечила, просить відмовити у його задоволенні.

В судове засідання відповідач ОСОБА_12 , не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_11 , адвокат Кріль Ю.А., проти зустрічного позову заперечив в повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просить відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача, Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області, ОСОБА_6 проти зустрічного позову заперечив.

28.11.2018 року ОСОБА_8 подав уточнену позовну заяву.

20.12.2018 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов.

За клопотанням відповідача-позивача ухвалою суду від 18.02.2019 року витребовувались докази по справі.

26.02.2019 року представником Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області, направлено клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

07.05.2019 року ОСОБА_3 подала уточнену зустрічну позовну заяву.

За клопотанням ОСОБА_3 ухвалою суду від 10.05.2019 року, судом вжито заходи забезпечення позову.

За клопотанням представника відповідача-позивача, ухвалою суду від 03.06.2019 року призначено судову авто-товарознавчу експертизу, провадження по справі зупинено.

21.08.2019 року відповідачем ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу на ухвалу від 03.06.2019 року про призначення експертизи.

04.09.2019 року експертом надіслано висновки авто товарознавчої експертизи.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.10.2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_9 , залишено без задоволення, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 03.06.2019 року залишено без змін.

09.10.2019 року провадження по справі поновлено.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення первинного позову та відмову у задоволенні зустрічного з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2005 року, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.09.2018 року. Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_13 , 2006 року народження.

За час шлюбу сторонами було придбано будинок АДРЕСА_1 . Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються відповідними письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

ОСОБА_3 зазначає, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син, а ОСОБА_8 сплачує аліменти на його утримання в розмірі 1 000 грн., що не достатньо для утримання дитини, а тому просить про відступ від рівності часток та виділення їй у власність 2/3 частини будинку, а у власність ОСОБА_8 - 1/3 частину будинку.

Однак суд вважає, що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки проживання дитини з відповідачем-позивачем само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного будинку, позивачем не доведено.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі №61-7846св19.

За таких обставин, суд вважає, що будинок АДРЕСА_1 слід поділити між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , визнавши за кожним право власності на Ѕ частину зазначеного будинку.

В зустрічному позові ОСОБА_3 просить також визнати недійсними договори купівлі-продажу, зокрема від 23 грудня 2016 року за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_9 транспортний засіб CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, договір купівлі-продажу (довідку-рахунок) від 23 червня 2015 року за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_7 транспортний засіб RENAULT TRAFIC, 1995, 2007 року випуску, договір купівлі-продажу від 30 серпня 2016 року за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_12 транспортний засіб RENAULT MASTER, 2005 року випуску, договір купівлі-продажу від 05 грудня 2017 року, за яким ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_11 транспортний засіб OPEL VIVARO, 2004 року випуску. Стягнути на її користь грошову компенсацію у розмірі Ѕ частини вартості відчужених автомобілів відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи. Зазначені вимоги мотивує тим, що автомобілі були відчужені без її згоди, а кошти витрачені не в інтересах сім`ї.

Щодо вказаних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 визнає ті обставини, що зазначені автомобілі були придбані та продані позивачем-відповідачем ОСОБА_8 за період шлюбних відносин між ними, однак зазначає, що не давала згоди на їх відчуження, а кошти, отримані позивачем- відповідачем ОСОБА_8 за продані автомобілі були використані ним не в інтересах сім`ї.

Позивач-відповідач ОСОБА_8 вказував, що кошти, отримані від продажу автомобілів використав в інтересах сім`ї, зокрема на придбання спірного будинку.

Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 року у справі №304/1423/15-ц, зазначив, що законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у справі від 22.02.2017 №6-17цс17.

Відповідачем-позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 діяли недобросовісно, зокрема, що відповідачі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 знали чи не могли не знати про те, що автомобілі, які вони придбалиу у ОСОБА_8 належать подружжю на праві спільної сумісної власності і що ОСОБА_8 укладаючи договір, не отримав згоди на це другого з подружжя (відповідача-позивача ОСОБА_3 ).

Також суд критично оцінює пояснення відповідача-позивача ОСОБА_3 в тій частині, що кошти, отримані за відчуження автомобілів були використані ОСОБА_8 не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, оскільки нею не надано та не зазначено жодних доказів на підтвердження даних обставин, а сторони на той період перебували у шлюбі, мали спільний побут та вели спільне господарство, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин по справі, суд вважає, що первинна позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, за ОСОБА_8 слід визнати право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 . Зустрічний позов слід задоволити частково, визнавши за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , в решті зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуюючись ст. ст. 81, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 60, 70, 71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

ВИРІШИВ:

Первинну позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області про розподіл майна подружжя та визнання недійсними договорів купівлі продажу автомобілів - залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.07.2020 року.

Суддя:

Позивач-відповідач: ОСОБА_8 .

АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_1 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_3 .

АДРЕСА_3 . тел. НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_14 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_7 .

АДРЕСА_5 .

ОСОБА_10 , АДРЕСА_7.

ОСОБА_11 .

АДРЕСА_6 .

Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області. м.

Хмельницький, вул. Західно-окружна 11/1. тел. 66 42 12.