Справа №295/7333/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року м. Житомир

Про відмову у видачі судового наказу

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши заяву Приватного підприємства «КВЖРЕП №8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звертається до суду та просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 9006,16 грн, заборгованість за послугами з вивезення та захоронення побутових відходів у розмірі 411,40 грн, витрати по сплаті судового збору.

При вирішенні питання про можливість видати судовий наказ, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Виходячи з положення п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу слід відмовити, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви долучено розрахунок суми боргу зі змісту якого вбачається, що заборгованість за послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 9006,16 грн та заборгованість за послугами з вивезення та захоронення побутових відходів у розмірі 411,40 грн обраховано за період з 01.12.2017 року по 19.06.2020 року.

Так, на початок визначеного періоду заборгованості 01.12.2017 року, за який заявник просить стягнути заборгованість, нараховано щомісячний платіж (253,64 грн + 7,12 грн), а також вказано і заборгованість, що наявна у боржника станом на 01.12.2017 року, а саме 3928,73 грн та яка включена до загального розміру заборгованості, при цьому період, за який виникла заборгованість у розмірі 3928,73 грн не вказується.

Належний розрахунок заборгованості за період з 01.12.2017 року по 19.06.2020 року до заяви не долучено, натомість, з розрахунку, що міститься в матеріалах неможливо встановити чи заявлено дані вимоги в строк з моменту виникнення права вимоги, який не перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 « Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Таким чином, враховуючи особливості наказного провадження, розгляд заяви та видачу судового наказу, можливості з`ясувати у заявника обставини щодо періоду та розміру заборгованості суд не має.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, оскільки до заяви про видачу судового наказу не долучено документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

На підставі викладеного, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Приватного підприємства «КВЖРЕП №8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман