ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 670/971/19
Провадження № 22-ц/4820/965/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Редакція газети «Сільські новини плюс»на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2020 року, суддя Потапов О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Редакція газети «Сільські новини плюс» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс», (далі Підприємство), про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати протокол № 5 загальних зборів трудового колективу ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» від 26.09.2019 року, наказ № 33 від 26.09.2019 року «Про звільнення редактора ОСОБА_1 », наказ № 45 від 28.10.2019 року «Про внесення змін до наказу № 33 від 26.09.2019 року про уточнення правових підстав звільнення», поновити його на посаді редактора Приватного підприємства «Редакція газети «Сільські новини плюс» та стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказав, що відповідачем порушено норми трудового законодавства при його звільненні, підтвердженням чого є лист № 6200/19 Державної служби з питань праці Управління Держпраці у Хмельницькій області. Його звільнення відбулося без згоди профспілкового комітету, членом якого він є. Відповідач не зазначив конкретні підстави для його звільнення відповідно до п. 9 ст. 36 КЗпП України. Крім того, рішення про його звільнення було прийнято трудовим колективом ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс», хоча такі повноваження відповідно до вимог Статуту мають лише збори засновників Підприємства.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано протокол №5 загальних зборів трудового колективу ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» від 26.09.2019 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади редактора, наказ № 33 від 26.09.2019 року «Про звільнення редактора ОСОБА_1 », наказ № 45 від 28.10.2019 року «Про внесення змін до наказу № 33 від 26.09.2019 року про уточнення правових підстав звільнення ОСОБА_1 з посади редактора ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс». Поновлено з 26.09.2019 року ОСОБА_1 на посаді редактора ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс». Стягнуто з ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 53404,22 грн.

В апеляційній скарзі ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема, вказав, що суд першої інстанції не перевіривши належним чином складену позивачем позовну заяву, яка не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, необґрунтовано відкрив провадження у даній справі; судом безпідставно не застосовано норми Закону України «Про друковані засоби масової інформації», згідно якого редактор звільняється з посади в порядку встановленому співзасновниками у статуті редакції та дійшов до невірних висновків, що ОСОБА_1 не був членом виконавчого органу ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс»; суд необґрунтовано вважав, що спірні правовідносини не є корпоративними, оскільки ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» є господарюючим суб`єктом, а позивач, відповідно, її співзасновником, якому належить одна із семи рівних часток у розмірі статутного фонду підприємства, що становить 1050 грн. Згідно статуту підприємства загальні збори засновників своїм рішенням призначають та звільняють з посади редактора газети, при цьому сам статут не передбачає підстав такого звільнення. Усі члени зборів працівників, які голосували за звільнення ОСОБА_1 із займаної посади є засновниками ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс», відтак суд першої інстанції, невірно тлумачачи п. 9 ст. 36 КЗпП України не врахував, що ОСОБА_1 правомірно звільнено із займаної посади на підставі ст. 23 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» та відповідно до статуту ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс». Лист управління Держпраці не містить інформації щодо порушення відповідачем норм трудового законодавства, а лише констатує незазначення правових підстав звільнення позивача, у зв`язку з чим відповідачем було прийнято наказ № 45, яким відповідні правові підстави звільнення ОСОБА_1 було сформульовано відповідно до вимог Закону. В той же час, на думку апелянта, невірне зазначення норми закону у наказі, як підстави для звільнення, не свідчить про незаконність такого наказу. ОСОБА_1 визнав, що отримав трудову книжку з відповідним записом про своє звільнення 01.11.2019 року, в той же час з позовною заявою він звернувся лише 11.12.2019 року, тобто після спливу місячного строку на відповідне оскарження свого звільнення у суді. Вказаного суд не прийняв до уваги та не вирішив питання щодо поважності пропуску позивачем строку на звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в суді проти апеляційної скарги заперечив, підтримав рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що пунктом 8.13 Статуту ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» визначено, що редактор обирається загальними зборами засновників безстроково. Рішення про його відкликання також приймають засновники.

Наказом № 33 від 26.09.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади редактора газети, без обґрунтування підстав звільнення, проте наказом № 45 уточнено, що ОСОБА_1 звільнено на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» за безстроковим трудовим договором, одночасно будучи співзасновником приватного підприємства. При звільненні позивача відповідач допустив декілька порушень трудового законодавства, у зв`язку з чим дійшов висновку про незаконність протоколу № 5 загальних зборів трудового колективу ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» від 26.09.2019 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади редактора. Накази, якими звільнено ОСОБА_1 з посади редактора, не узгоджуються з підставою його звільнення, яка передбачена п. 9 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з чим дійшов висновку про поновлення ОСОБА_1 на посаді редактора та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Висновок суду не в повній мірі є обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно протоколу № 5 загальних зборів трудового колективу ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» від 26.09.2019 року звільнено редактора ОСОБА_1 із займаної посади (а.с. 7-10).

Відповідно до наказу № 33 від 26.09.2019 року заступника редактора ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» рішенням загальних зборів засновників приватного підприємства Сірука В.В. звільнено з посади редактора (а.с. 4), відповідний запис внесено у трудову книжку ОСОБА_1 (а.с. 93).

Згідно наказу № 45 від 28.10.2019 року внесено зміни до наказу № 33 від 26.09.2019 року про уточнення правових підстав звільнення. Оголошено рішення загальних зборів засновників від 26.09.2019 року та звільнено ОСОБА_1 з посади редактора ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» з 26.09.2019 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 29).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, суди загальної юрисдикції розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

ГПК України встановлює юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів (пункт 4 частини другої статті 12).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 55 ГК України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Стаття 83 ЦК України передбачає такий вид юридичної особи, як приватне підприємство. Разом з тим, відсутній спеціальний закон, який б регулював діяльність приватних підприємств.

Стаття 8 ЦК України, у випадку, коли не врегульовані цивільні відносини цим Кодексом або іншими законами допускає їх регулювання нормами цього Кодексу або інших законів що регулюють подібні за змістом цивільні відносини.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Як вбачається зі змісту Статуту ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» розмір статутного фонду Підприємства становить 1050 грн., що відповідає 7 часткам. Засновники формують статутний фонд протягом трьох місяців від дати державної реєстрації Підприємства шляхом внесення у фонд майнових внесків усіх засновників в розмірі, пропорційному їх голосам (п. 6.2.) У разі виходу засновника зі складу засновників Підприємства (звільнення з роботи, виходу на пенсію) його частка майна, отримана ним під час реформування редакції, не підлягає поверненню зазначеному засновнику, а розподіляється між іншими засновниками Підприємства (п. 6.4). Перерозподіл майна між засновниками Підприємства здійснюється за рішенням загальних зборів засновників Підприємства (п. 6.5).

Прибуток Підприємства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат відповідно до законодавства. З балансового прибутку Підприємства сплачуються проценти по кредитах банків, а також вносяться встановлені законодавством податки та інші платежі до бюджету. Виплата дивідендів засновникам Підприємства не здійснюється. Прибуток Підприємства в повному обсязі спрямовується у Фонд розвитку Підприємства, за виключенням відрахувань до Резервного фонду (п. 7.1).

Підприємство самостійно розпоряджається виробленою ним продукцією, самостійно встановлює ціни на продукцію, тарифи на види послуг, якщо це не регулюється державою (п. 7.2).

Згідно п. 8.1. Статуту управління Підприємством здійснюється загальними зборами засновників та призначеним засновниками редактором. Загальні збори є дійсними, якщо в них беруть участь власники не менше 80 % голосів.

До компетенції засновників Підприємства належить: а) визначення основних напрямів діяльності Підприємства, затвердження його планів та звітів про їх виконання, затвердження Колективного договору; б) внесення змін та доповнень до статуту Підприємства; в) призначення та звільнення редактора; г) затвердження річних результатів діяльності Підприємства; д) прийняття рішення про створення, реорганізацію та ліквідацію дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень; е) затвердження правил процедури прийняття рішень та інших внутрішніх документів підприємства, визначення організаційної структури Підприємства; є) прийняття рішення про припинення діяльності Підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; ж) встановлення цін і тарифів на продукцію Підприємства; з) затвердження умов оплати праці; і) прийняття рішення про використання прибутку та покриття збитків; й) прийняття рішення про використання коштів Резервного фонду, Фонду розвитку та інших фондів, створених Підприємством (п. 8.2.). Рішення з питань, зазначених в пунктах 8.2 б), в), є), ж), можуть бути прийняті лише засновниками. З решти питань, віднесених до компетенції засновників, рішення можуть бути прийняті редактором Підприємства (п. 8.3). Засновники Підприємства можуть прийняти рішення про передачу частини своїх повноважень до компетенції редактора Підприємства (п. 8.4).

Таким чином, враховуючи те, що ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» є господарською організацією, її статутний капітал поділено між співзасновниками, метою вказаного підприємства є одержання прибутку, вказане підприємство належить віднести за своїм правовим статусом до господарського товариства.

Порядок створення та діяльності господарських товариств урегульовано, зокрема, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України від 19 вересня 1991 року № 1576-ХІІ «Про господарські товариства» (далі - Закон № 1576-ХІІ).

Відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права визначаються як права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з частиною третьою статті 167 ГК України корпоративні відносини визначаються як відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

У частині першій статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

За частиною першою статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства.

Зі змісту Статуту Підприємства вбачається, що виконавчим органом підприємства є його редактор, позаяк згідно п. 8.5. Статуту до компетенції редактора Підприємства відносяться: організація роботи Підприємства з випуску газети «Сільські новини»; оперативне керівництво діяльністю Підприємства; розпорядження майном та коштами Підприємства у порядку, визначеному засновниками Підприємства; визначення умов оплати праці; визначення порядку використання коштів Резервного фонду, Фонду розвитку та інших фондів, створених Підприємством; управління майном та коштами Підприємства з метою забезпечення щоденної діяльності Підприємства; затвердження штатного розпису, внутрішніх правил роботи та інших внутрішніх документів Підприємства; реалізація щорічних планів діяльності Підприємства, котрі затверджуються засновниками; складання проектів планів; звітів про виконання планів, представлення засновникам річного балансу та звіту про фінансово-господарську діяльність за підсумками року; розробка локальних нормативних актів Підприємства та представлення їх на затвердження засновнику; укладення угод від імені Підприємства; затвердження посадових інструкцій, прийом і звільнення працівників Підприємства; видання наказів, обов`язкових для всіх працівників Підприємства; вирішення усіх інших питань діяльності Підприємства, що не віднесені до компетенції засновників.

Згідно положень п.п. 8.6.-8.11. Статуту редактор не має права приймати рішення, обов`язкові для засновників Підприємства. Редактор підзвітний засновникам Підприємства і організовує виконання їх рішень. Редактор подає документи з організації діяльності Підприємства на затвердження загальним зборам засновників Підприємства. Редактор має право підпису усіх правочинних документів редакції. Редактор розподіляє службові обов`язки між засновниками Підприємства відповідно до штатного розпису, призначає заступника редактора. Редактор здійснює прийом на роботу і звільнення найманих працівників Підприємства, визначає їх службові обов`язки, умови їх найму. Редактор представляє Підприємство у всіх установах, організаціях, інших підприємствах, в тому числі за кордоном, укладає договори від імені Підприємства, представляє Підприємство в суді, господарському та третейському суді, видає довіреності від імені Підприємства на вчинення дій, які він відповідно до своєї компетенції має право вчиняти.

Пунктом 8.13. Статуту встановлено, що редактор обирається загальними зборами засновників Підприємства безстроково. Рішення про відкликання (переобрання) редактора приймається загальними зборами засновників Підприємства.

За приписами КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень виконавчого органу приватного підприємства у разі його діяльності як господарського товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу господарського товариства припинити повноваження виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку з цим припинення повноважень члена товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення виконавчого органу чи його члена управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

З огляду на це зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала правові висновки з приводу юрисдикції спорів про оскарження рішень уповноважених органів товариства учасниками цього товариства, зокрема у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17 (провадження №14-1цс19).

У даній справі позивач, частка якого у статутному капіталі Підприємства складає 1/7, оспорює законність рішення зборів співзасновників від 26.09.2019 року про звільнення його від виконання обов`язків редактора ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс». Тобто предметом спору в справі є права учасників ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс», що в силу Закону України «Про господарські товариства» за своєю природою є господарським товариством, на участь в управлінні ним, тобто корпоративні права. Відповідно спір є таким, що виникає з корпоративних відносин та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства відповідно до вищезазначених вимог закону.

Зважаючи на зазначене колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо належності вказаного спору до юрисдикції загальних судів, позаяк судом не враховано, що спір у справі в цілому виник з корпоративних правовідносин та належить до юрисдикції господарських судів.

Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 667/1/16 (провадження № 14-562цс19).

Посилання суду на те, що позивач звернувся саме у зв`язку із спором щодо трудових правовідносин та вказаний спір належить розгляду суду загальної юрисдикції є необґрунтованим. ОСОБА_1 виконував свої управлінські функції саме як редактор на підставі положень Статуту ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс», тобто як виконавчий орган господарського товариства, відтак трудовий спір є похідним від корпоративного спору між співзасновниками та нерозривно пов`язаний із управлінською діяльністю у ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс».

На підтвердження вищезазначених висновків свідчить також та обставина, що, як вбачається зі змісту п. 6.4. Статуту, у випадку звільнення засновника підприємства з роботи, він також виходить зі складу засновників підприємства а його частка у майні підприємства розподіляється між іншими засновниками. Тобто, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з роботи у ПП «Редакція газети «Сільські новини плюс» він втратив статус засновника підприємства, внаслідок чого позбавлений можливості приймати участь в управлінні господарським товариством, що вказує на специфіку даного спору, який за своєю правовою природою є корпоративним.

Висновок суду про те, що 26.09.2019 року відбулися загальні збори не співзасновників, а членів трудового колективу, не є обґрунтованим. Таке твердження спростовується змістом наказу № 36 від 26.09.2019 року та копією трудової книжки ОСОБА_1 . Крім того, у своїй заяві про збільшення позовних вимог відповідач визнав, що збори колективу, які відбулися 26.09.2019 року фактично мали статус зборів співзасновників підприємства.

За таких обставин слід визнати помилковим висновок суду про часткове задоволення позову, позаяк даний спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Редакція газети «Сільські новини плюс» задовольнити частково.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Редакція газети «Сільські новини плюс» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 липня 2020 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко