Справа № 522/8536/20
Провадження № 2 з/522/349/20
УХВАЛА

02 липня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

27 травня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за розпискою.

03 червня 2020 року відкрито провадження у справі.

30 червня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКШ НОМЕР_1 ), а також кошти, що їй належать або підлягають передачі чи сплаті нею, і є в неї або в інших осіб, у межах ціни позову.

Мотивує вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 06.12.20019 року стягнуто з ОСОБА_2 на ії користь суму боргу за договором позики в розмірі 4650 доларів США, що станом на день ухвалення рішення в гривневому еквіваленті складає 110995 гривень50 копійок. Рішення набрало законної сила, однак грошове зобов`язання відповідачкою виконано не було. Як вбачається зі змісту зі змісту боргової розписки від 30.04.2019року у випадку неповернення повної суми боргу в передбачений розпискою строк, відповідач зобов`язується здійснити виплату пені у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язань. Так, відповідно до наданого до суду розрахунку сума пені на момент подання позовної заяви до суду склала 83420 гривень 39 копійок. На даний час існують достатні припущення вважати, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, що утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по цій справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення пені за розпискою в розмірі 83420,39 гривень.

Заявник не навів обґрунтування щодо співмірності вимог про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКШ НОМЕР_1 ), а також кошти, що їй належать або підлягають передачі чи сплаті нею, і є в неї або в інших осіб із заявленими позивачем вимогами.

Суду не надані докази вартості майна та належності майна відповідачу, на яке заявник просить накласти арешт, що унеможливлює задоволення вимог про накладення арешту на майно.

Виходячи з вищевикладеного, заяву про забезпечення позову суд визнає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення пені за розпискою в розмірі 83420,39 гривень залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складений 02 липня 2020 року.

Суддя Л.М. Чернявська

02.07.2020