Справа № 2-16/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Козакевич І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбджолоінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр алюмінієвого будівництва», ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд» без самостійних вимог, третя особа із самостійними вимогами: ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2007 року представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбджолоінвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр алюмінієвого будівництва", приватного підприємства «Іглс», ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсними наступні правочини:

-договір купівлі-продажу від 24.11.2006 року, укладений між ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" та ПП "ІГЛС" посвідчений приватним нотаріусом Слюсарем В.В.;

- договір купівлі-продажу від 01.12.2006 року, укладений між ПП "ІГЛС" та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В.;

- договір купівлі-продажу від 01.02.2007 року, укладений між ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" та ПП "ІГЛС", посвідчений приватним нотаріусом Ковалевським А.В.;

- договір купівлі-продажу від 21.03.2007 року, укладений між ПП "ІГЛС" та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В.

Застосувати наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України та повернути сторони в первісний стан, вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на адміністративно-виробничу будівлю, склад, гараж, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 була членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Житомирбджолопром». Розмір належного ОСОБА_4 паю становить 12,25% вартості пайового фонду. 04.08.2006 року відбулись загальні збори учасників ТОВ «Житомирбджолоінвест», на яких були безпідставно виключені всі пайовики товариства, у тому числі ОСОБА_4 , та включені сторонні особи. На вказані загальні збори не було запрошено жодного з пайовиків-засновників. Позивачці стало відомо, що особи, повноваження яких є спірними, прийняли рішення про передачу майна, що є в тому числі власністю позивачки, як внесок до статутного ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва». За даним правочином до статутного фонду було передано наступне майно: адміністративно-виробнича будівля площею 769, 7 кв.м., вартістю 99 231 грн. 00 коп.; склад, площею 563,8 кв.м., вартістю 14823 грн. 00 коп., гараж, площею 358,2 кв.м., вартістю 6966 грн. 00 коп. Вказане підтверджується протоколом № 5 від 03 жовтня 2007 року загальних зборів ТОВ «Житомирбджолоінвест» та актом прийому-передачі майна від 03 жовтня 2007 року. Даний правочин вчинений без дотримання форми, а саме не посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним.

24.11.2006 року ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» здійснило відчуження частини майна, що було передано в статутний фонд за нікчемним правочином ПП «Іглс». Згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2006 року, який посвідченого приватним нотаріусом Слюсарем В.В., було продане наступне майно: склад площею 563,8 кв.м., гараж площею 358,2 кв.м.

01.12.2006 року ПП «Іглс» здійснило відчуження складу та гаражу ОСОБА_2 за договором, посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В. 01.02.2007 року ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» здійснило відчуження залишку майна, що було передано в статутний фонд за нікчемним на думку позивача правочином, ПП «Іглс» згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковалевським А.В. та була продана адміністративно-виробнича будівля площею 769,7 кв.м. 21.03.2007 року ПП «Іглс» здійснило відчуження адміністративно-виробничої будівлі ОСОБА_2 за договором, посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В.

Позивач вважала, що укладені угоди були укладені в наслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою та мають ознаки фіктивності.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2008 року заяву про забезпечення позову задоволено частково, заборонено відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, а саме - адміністративно-виробничої будівлі, складу та гаражу, розташованих у АДРЕСА_1 , яке належать ОСОБА_2 . (том 1 а.с. 241-242)

14.10.2011 року до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд» Мацко М.А. про залучення товариства до участі у справі у якості третьої особи. Заява обґрунтована тим, що майно, на яке накладено арешт ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2008 року, належить на праві приватної власності ТОВ «Бім-Буд». (том 2 а.с. 72-73).

27.03.2012 року протокольною ухвалою Богунського районного суду м. Житомира залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «Бім-Буд», а також у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 здійснено заміну позивача її правонаступником ОСОБА_1 (том 2 а.с. 164-166)

28.11.2013 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони комісії з припинення (ліквідатору) Приватного підприємства «Іглс» здійснювати ліквідацію підприємства та заборонити реєстраційній службі Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції (в особі державного реєстратора), адреса: 11700, м. Новоград-Волинський, вул. Замкова, 3/6, вносити запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про реєстрацію припинення юридичної особи Приватного підприємства "ІГЛС", 11701, м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, 8, Житомирської області, , в результаті його ліквідації, реорганізації, оскільки існує загроза, що відповідач ПП «Іглс» буде ліквідоване і виключене як юридична особа з ЄДРПОУ, що ускладнить правильний і об`єктивний розгляд справи. (том 3 а.с. 107-108)

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2013 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено, заборонено комісії з припинення (ліквідатору) Приватного підприємства «Іглс» здійснювати ліквідацію підприємства та заборонено реєстраційній службі Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції (в особі державного реєстратора), адреса: 11700, м. Новоград-Волинський, вул. Замкова, 3/6, вносити запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про реєстрацію припинення юридичної особи Приватного підприємства "ІГЛС", 11701, м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, 8, Житомирської області, код ЄДРПОУ- 30928194, в результаті його ліквідації, реорганізації. (том 3 а.с. 113-114)

26.06.2014 року представником ОСОБА_3 ОСОБА_5 подано до суду заяву про вступ у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, у якій заявник просить визнати недійсними наступні правочини:

-договір купівлі-продажу від 24.11.2006 року, укладений між ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" та ПП "ІГЛС", посвідчений приватним нотаріусом Слюсарем В.В.;

-договір купівлі-продажу від 01.12.2006 року, укладений між ПП "ІГЛС" та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В.;

-договір купівлі-продажу від 01.02.2007 року, укладений між ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" та ПП "ІГЛС", посвідчений приватним нотаріусом Ковалевським А.В.;

-договір купівлі-продажу від 21.03.2007 року, укладений між ПП "ІГЛС" та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В. Застосувати наслідки передбачені ст. 216 ЦК України та повернути сторони в первісний стан.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_6 була членом КСП «Житомирбджолопром», правонаступником якого є ТОВ «Житомирбджолоінвест». В результаті незаконних дій відповідачів та інших осіб, вона була позбавлена права на управління КСП та його майном, а також втратила право часткової власності на майно КСП через його відчуження не уповноваженими на це особами в результаті укладення договорів купівлі-продажу, які оспорюються даним позовом. Заявник посилається на те, що 04.08.2006 року були проведені загальні збори членів підприємства, а не загальні збори працюючих членів підприємства, що суперечить положенням п. 9.2 Статуту підприємства. На цих зборах були прийняті рішення, зокрема, про виключення з підприємства членів ОСОБА_7 та інших, про прийняття членами підприємства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , були задоволені заяви про вихід з складу 18 членів підприємства та передачу їх часток статутного фонду, був визначений розмір статутного фонду підприємства і розподілені його частки; були затверджені зміни до статуту підприємства.

Проведені 04.08.2006 року збори та прийняті на ньому рішення на думку ОСОБА_3 є недійсними, у силу положень. п. 9.4. Статуту підприємства, так як правління підприємства рішення про скликання загальних зборів не приймало та зборів не скликало, про проведення зборів ОСОБА_3 не сповіщалась, тому участі в зборах не прийняла.

Третя особа з самостійними вимогами зазначає, що на загальних зборах членів КСП жодний з його членів присутнім не був та з 23 членів підприємства - 18 членів за їх дорученнями представляла ОСОБА_9 , хоча можливість такого представництва на загальних зборах Статутом підприємства та ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» не передбачена. Довірена особа ОСОБА_9 , яка на загальних зборах проголосувала за вихід з членів КСП осіб, яких вона представляла та за прийняття її, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 новими членами КСП, діяла в своїх інтересах та інтересах інших осіб, у зв`язку з чим вчинені ОСОБА_9 правочини є нікчемними.

У порушення п. 4.2. та п. 9.3. Статуту підприємства правління КСП не приймало рішень про виключення, вихід з членів підприємства та про прийняття нових членів підприємства.

На думку ОСОБА_11 дії колишніх членів КСП щодо розпорядження своїм паєм шляхом його передання ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до виходу з членів КСП є незаконними та нікчемними, оскільки при проведенні зборів допущено порушення ч. 3 ст. 166 ЦК України, відповідно до якої член кооперативу, яким є КСП, має право передати свій пай іншому члену кооперативу, а передання паю особі, яка не є членом кооперативу, допускається лише за згодою кооперативу.

У період з 14.08.2006 року по 08.11.2006 року відбувалися загальні збори засновників підприємства, на яких було прийняті рішення про призначення директора підприємства та про зміну складу членів підприємства, зміну юридичної адреси підприємства та перетворення підприємства у товариство з обмеженою відповідальністю. 16 жовтня 2007 року учасниками товариства прийняте рішення про ліквідацію товариства. На даний час товариство, згідно до запису в ЄДРПОУ, перебуває в стані припинення.

Загальні збори від 08.08.2006 року, від 14.08.2006 року, від 02.10.2006 року, від 16.10.2006 року, від 08.11.2006 року та рішення, які на них прийняті, на думку ОСОБА_11 є недійсними, оскільки проведені та прийняті особами, які не мали права проводити оспорюванні збори та приймати оспорювання рішення оскільки ці особи набули членства підприємства в незаконний спосіб.

Третя особа з самостійними вимогами зазначає, що 03 жовтня 2006 року на загальних зборах засновників КСП «Житомирбджолопром» в складі ОСОБА_12 та ОСОБА_8 прийнято рішення про передачу адміністративно-виробничої будівлі, складу, гаражу в статутний фонд ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» та директор КСП ОСОБА_10 передав дане майно ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» в особі директора ОСОБА_8 ., який є засновником КСП і одночасно засновником ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва». Також засновниками цього товариства є ОСОБА_13 та АТ «Житомирцукор», директором якого є ОСОБА_13 . У подальшому ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" здійснило відчуження частини майна, що було передано в статутний фонд за нікчемним правочином, ПП "Іглс" згідно договору купівлі продажу від 24.11.2006 року, а саме склад і гараж. Договір купівлі продажу від ПП «Іглс» укладався його директором ОСОБА_13 , який одночасно є його засновником, а від ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» його директором ОСОБА_8 01.12. 2006 року ПП «Іглс», в особі директора Пащенка М ОСОБА_14 , продало склад і гараж ОСОБА_2 , який з 05.12.2011 року став керівником ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва», що підтверджується витягом з ЄДРПОУ. ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" 01 лютого 2007 року здійснило продаж лишку майна, що було передано в статутний фонд за нікчемним правочином, ПП "Іглс" адміністративно-виробничу будівлю. Договір укладено відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_13 ПП «Іглс» 21 березня 2007 року, в особі директора ОСОБА_13 , продало ОСОБА_2 адміністративно-виробничу будівлю. Вказані договори укладені з порушеннями ч. 1 ст. 228 та ч. 1 ст. 232 ЦК України.

Також, відповідач ОСОБА_2 , під час дії ухвали Богунського районного суду про заборону відчуження спірного майна від 02 липня 2007 року в даній справі здійснив його відчуження на користь ТОВ «Бім Буд» та в подальшому уклав ряд договорів про відчуження спірного майна. Рішенням № 1 від 05 грудня 2007 року ОСОБА_2 створив ТОВ «Бім-Буд» і передав спірне майно цьому товариству. Директор товариства виступив майновим поручителем ОСОБА_15 перед ОСОБА_12 в забезпечення позики.

13.01.2010 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_15 укладено договір позики. Також, 13.01.2010 року між ОСОБА_12 та ТОВ «Бім Буд» укладено договір поруки та договір іпотеки щодо спірного майна. В цей же день укладено договір між ОСОБА_12 та ТОВ «Бім Буд» про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким спірне майно передається у власність ОСОБА_12 .

Отже, ОСОБА_11 вказує, що шляхом укладання ряду договорів спірне майно незаконно вибуло з власності КСП «Житомирбджолопром». (том 4 а.с. 25-37).

13.01.2015 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, у якій просив визнати недійсними наступні правочини:

- про передачу 03 жовтня 2007 року Колективним сільськогосподарським підприємством «Житомирбджолопром» адміністративно - виробничої будівлі, складу і гаражу, що в АДРЕСА_1 , до статутного фонду ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва»;

- договір купівлі-продажу від 24.11.2006 року, укладений між ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" та ПП "Іглс", посвідчений приватним нотаріусом Слюсарем В.В.;

- договір купівлі-продажу від 01.12.2006 року, укладений між ПП "Іглс" та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В.;

- договір купівлі-продажу від 01.02.2007 року, укладений між ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" та ПП "Іглс", посвідчений приватним нотаріусом Ковалевським А.В., договір купівлі-продажу від 21.03.2007 року, укладений між ПП "Іглс" та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ковалевським А.В. Застосувати наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України та повернути сторони в первісний стан.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_16 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_4 , яка була членом КСП «Житомирбджолопром» та мала право на частку (пай) вказаного підприємства.

Рішення загальних зборів членів КСП «Житомирбджолопром» від 04.08.2006р., 08.08.2006р., 14.08.2006р., 03.10.2006р., 16.10.2006р., 08.11.2006 року, на яких вирішувалися питання про передачу майна ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва», виключення з членів підприємства, звільнення директора, про зміну юридичної адреси підприємства, про включення до складу членів підприємства, про припинення товариства шляхом його ліквідації, про включення до складу членів підприємства, а також оспорюванні договори купівлі-продажу є незаконними з підстав, викладених представником ОСОБА_3 у заяві про її вступ до участі у справі у якості третьої особи із самостійними вимогами.

Крім того, в результаті незаконного захоплення прав на управління КСП і ТОВ «Житомирбджолоінвест» було прийняте рішення про передачу майна, що підлягає спадкуванню ОСОБА_1 як внесок до статутного фонду ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва». За даним правочином до статутного фонду було передано наступне майно: адміністративно-виробнича будівля площею 769,7 кв.м., вартістю 99 231 грн. 00 коп.; склад площею 563,8 кв.м., вартістю 14823 грн. 00 коп., гараж площею 358,2 кв.м., вартістю 6966 грн. 00 коп. Вказаний правочин вчинений без дотримання форми, а саме не посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним. Незаконне відчуження майна КСП «Житомирбджолопром» позбавляє ОСОБА_1 права на спадкування належної його померлій матері ОСОБА_4 частки майна КСП. (том 4 а.с. 168-178)

Протокольними ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 21.01.2015 року прийнято заяву ОСОБА_3 про вступ у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги та заяву ОСОБА_1 про збільшення та уточнення позовних вимог. (том 4 а.с. 200-202)

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.02.2016 року провадження по справі за позовами ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ТОВ Житомирбджолоінвест, ТзОВ Центр Алюмінієвого Будівництва, ПП ІГЛС, ОСОБА_2 , третя особа ТОВ Бім-Буд про визнання правочинів недійсними, в частині вимог до Приватного підприємства ІГЛС, закрито. (том 5 а.с. 249)

Провадження у справі неодноразово зупинялося, а саме ухвалою суду від 27.10.2008 року (том 2 а.с. 52) та ухвалою суду від 18.10.2011 року відновлено провадження у справі (том 2 а.с. 97); ухвалою суду від 27.08.2012 року зупинено провадження у справі (том 2 а.с. 204) та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04.12.2012 року скасовано ухвалу суду про зупинення провадження від 27.08.2012 року, справу направлено для продовження розгляду (виділенні матеріали); ухвалою суду від 14.08.2013 року зупинено провадження у справі (том 3 а.с. 39) та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.09.2013 року скасовано ухвалу суду про зупинення провадження від 14.08.2013 року, справу направлено для продовження розгляду (том 3 а.с. 83-84); ухвалою суду від 15.07.2015 року зупинено провадження у справі (том 5 а.с. 68-69) та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 08.09.2015 року скасовано ухвалу суду про зупинення провадження від 15.07.2015 року, справу направлено для продовження розгляду (том 5 а.с. 118-119).

10.12.2018 року суддею Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М. прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбджолоінвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр алюмінієвого будівництва", ОСОБА_2 , третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бім-Буд", третя особа із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним. (том 6 а.с. 182)

Протокольною ухвалою суду від 12.04.2019 року закінчено підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. (т. 6 а.с. 204-205)

Представник позивача ОСОБА_1 за його участі в судових засіданнях позовні вимоги підтримував, просив задовольнити. В судове засідання 09.07.2020 року позивач не з"явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представники відповідачів ТОВ "Житомирбджолоінвест", ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва", ОСОБА_2 та його представник, третя особя із самостійними вимогами ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з"явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи ТОВ "Бім-Буд" за його участі в у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.08.2006 року на загальних зборах членів КСП, протокол № 1, прийнято рішення про виключення з членів КСП ОСОБА_4 , що не заперечувалось сторонами, однак вказаний документ до матеріалів справи не наданий жодним з учасників справи, як і не ставилось питання про його витребовування в зв"язку з неможливість отримання.

Закон України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року № 2114-XII (далі Закон), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин визначає правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства. Він спрямований на забезпечення повної самостійності зазначеного підприємства, реалізацію його можливостей як суб`єкта господарювання, визначає його права і обов`язки у здійсненні господарської діяльності.

Відповідно до ст. 7 Закону майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 9 Закону пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Судом встановлено, що згідно п.1.1 та 1.3. статуту КСП "Житомирбджолопром" (далі - Статут) останнє є добровільним об`єднанням громадян для спільного виробництва сільськогосподарської та іншої продукції і діє на засадах підприємництва і самоврядування та здійснює свою діяльність у відповідності із законами України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», «Про власність», «Про підприємництво» та іншими законами держави щодо господарської діяльності та Статутом підприємства. (т. 1 а.с. 7-24).

Згідно списку засновників-пайовиків КСП "Житомирбджолопром" від 12.07.2006 року, їх кількість становила 23 особи, а саме: працюючі - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; не працюючі: ОСОБА_23 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_7 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 (т. 1 а.с. 39-40).

За пунктом 9.2 статуту КСП "Житомирбджолопром" вищим органом управління підприємством є загальні збори працюючих членів підприємства. У період між зборами підприємства управляє правління підприємства. (т. 1 а.с. 19)

Частиною другою статті 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 року № 2114-XII, встановлено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Відповідно до статті 23 вказаного Закону № 2114-XII вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. Загальні збори (збори уповноважених) можуть вирішують інші важливі питання діяльності підприємства.

Як зазначено у позові ОСОБА_1 та в позовні заяві третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_3 та не заперечується сторонами у справі, 04 серпня 2006 року були проведені загальні збори учасників КСП "Житомирбджолопром", про що складено протокол №1. Збори відбулися за участі 18 засновників підприємства, які володіють 70,87% голосів від імені яких за дорученням діяла ОСОБА_9 , а також за участю запрошених: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з приводу вирішення питань: про включення до складу учасників підприємства, про виключення та вихід зі складу учасників підприємства, про визначення розміру статутного фонду і перерозподіл його часток, про розгляд, прийняття та затвердження змін до статуту підприємства.

Проте, позивач та третя особа з самостійними вимогами не долучили до матеріалів справи, а ні протокол №1 від 04.08.2006 року, а ні документи, які стали підставою для проведення зборів 04.08.2006 року, так само як і не надано доказів про те, що вказані збори та рішення прийняті на них, які оформлені протоколом№1 визнані недійсними та незаконними. Позивачем та третьою особою з самостійними вимогами не ставилось питання про витребовування вказаних доказів в зв"язку з неможливістю отримання власне. Суду не надано доказів, які спростували б повноваження ОСОБА_9 , яка діяла від імені 18 членів підприємства .

У 2013 році ОСОБА_18 та ОСОБА_3 звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира із позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбджолоінвест", відділу державної реєстрації виконкому Житомирської міської ради про визнання загальних зборів членів Колективного сільськогосподарського підприємства "Житомирбджолопром" від 04.08.2006 року, від 08.08.2006 року, від 14.08.2006 року, від 02.10.2006 року, від 16.10.2006 року, від 08.11.2006 року та рішень постановлених на них недійсними, визнання незаконним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Житомирбджолоінвест" від 16.10.2007 року, зобов`язання відділу державної реєстрації виконкому Житомирської області внести запис до ЄДРПОУ про відміну запису щодо перетворення КСП "Житомирбджолопром" в ТОВ "Житомирбджолоінвест" та внести запис до ЄДРПОУ про відміну запису про припинення ТОВ "Житомирбджолоінвест".

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2016 року у задоволенні позовів ОСОБА_18 та ОСОБА_3 ( представником якої виступав ОСОБА_1 ) відмовлено за безпідставністю. Вказаним рішенням суду встановлено, серед іншого, що доводи представника позивачів про те, що загальні збори членів КСП "Житомирбджолопром", які відбулися 04.08.2006 р. були проведені та прийняті особами, які набули членства підприємства в незаконний спосіб, в силу чого, на його думку, незаконними є рішення прийняті на зборах, - не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, тому суд дійшов висновку, що правові підстави для визнання незаконними загальних зборів КСП "Житомирбджолопром", які відбулися 04.08.2006 р. та рішень прийнятих на ньому, відсутні. (т. 7 а.с. 175-178).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16.09.2017 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2016 року залишено без змін, оскільки апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи, підстав для його зміни або скасування немає. (т. 7 а.с. 179-181)

Постановою Верховного Суду від 07.11.2019 року Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16.09.2017 року залишено без змін. Касаційним судом зазначено, що суд першої інстанції виконав вимоги статті 213 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі. Апеляційний суд відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін. (т. 7 а.с. 182-189)

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином позивач та третя особа посилаються на припущення щодо незаконності повноважень ОСОБА_9 , а рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу № 5 від 03.10.2006 року відбулися загальні збори засновників Колективного сільськогосподарського підприємства «Житомирбджолопром», на яких було ухвалено рішення, зокрема, про передачу майна до статутного фонду ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва», а саме адміністративно-виробничої будівлі, складу та гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (том 1 а.с. 61)

03.10.2006 року складено акт приймання-передавання приміщень, згідно якого співзасновник КСП «Житомирбджолопром» в особі директора ОСОБА_10 в якості внеску у статутний фонд ТзОВ «Центр алюмінієвого будівництва» передає, а ТзОВ «Центр алюмінієвого будівництва» в особі директора Пащенка Д.М. прийняв в статутний фонд товариства наступні приміщення: адміністративно-виробничу будівлю, склад та гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (том 1 а.с. 62)

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, до вказаного правочину про передачу нерухомого майна повинні застосовуватись положення ст. ст. 657, 715-716 Цивільного кодексу України, які регулюють відносини, що виникають з договорів купівлі-продажу та міни нерухомого майна, та вказує що договір є нікчемним, оскільки правочин укладено без дотримання встановленої ст. 220 Цивільного кодексу України форми, а саме правочини щодо нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню.

Суд таке посилання позивача вважає безпідставним виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 86 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об`єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про господарські товариства» вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Аналогічна норма передбачена ч. 2 ст. 115 ЦК України.

Майно до статутного капіталу передається за актом приймання-передачі. Складається такий акт у довільній формі, але у ньому повинні бути необхідні реквізити: найменування (П.І.Б) сторони, що передає і приймає, дата складання, найменування майна, що передається, його вартість.

Частина 1 ст. 209 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Отже, чинне на момент здійснення спірного правочину законодавство не передбачало для правочину про передачу нерухомого майна в якості внеску у статутний фонд підприємства обов`язкової нотаріальної форми.

Посилаючись на те, що рішення Колективного сільськогосподарського підприємства «Житомирбджолопром», яке оформлене протоколом № 5 від 03.10.2006 року про передачу майна до статутного фонду ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва», а саме адміністративно-виробничої будівлі, складу та гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та акт приймання-передавання приміщень від 03.10.2006 року на думку позивача є нікчемним, ОСОБА_1 просить також скасувати договори купівлі-продажу спірного майна, яка укладалися у подальшому.

24.11.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр алюмінієвого будівництва" та Приватним підприємством «Іглс» укладено договір купівлі продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В., за умовами якого ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" передало у власність (продало), а ПП «Іглс» прийняло у власність (купило) майновий комплекс, який розташований у АДРЕСА_1 , та складається з складу площею 358,2 кв.м. та гаражу площею 205,6 кв.м. (том 1 а.с. 41-45)

01.12.2006 року між ПП «Іглс» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В., за умовами якого ПП «Іглс» передало у власність ОСОБА_2 будівлі майнового комплексу, а саме склад площею 358,2 кв.м. та гараж площею 205,6 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . (том 1 а.с. 46-49)

01.02.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр алюмінієвого будівництва" та Приватним підприємством «Іглс» укладено договір купівлі продажу приміщення, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевсьим А.В., за умовами якого ТОВ "Центр алюмінієвого будівництва" передало у власність ПП «Іглс» приміщення адміністративно-виробничої будівлі, загальною площею 769,7 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 . (том 1 а.с. 50-54)

21.03.2007 року між ПП «Іглс» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу приміщення, Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В., згідно умов якого ПП «Іглс» передало у власність приміщення адміністративно-виробничої будівлі, загальною площею 769,7 кв.м., яке знаходиться у АДРЕСА_1 . (а.с. 55-57)

З урахуванням того, що суд визнав безпідставним посилання ОСОБА_1 на те, що рішення Колективного сільськогосподарського підприємства «Житомирбджолопром», яке оформлене протоколом № 5 від 03.10.2006 року та акт приймання-передавання приміщень від 03.10.2006 року є нікчемними, суд не вбачає підстав для скасування спірних договорів на цій підставі.

В обгрунтування недійсності вказаних договорів позивач та третя особа з самостійними вимогами зазначають, що останні укладені без їх відома як пайовиків-засновників ТОВ «Житомирбджолоінвест», а укладені особами повноваження яких є спірними. Проте будь яких належних та допустимих доказів про те, якими документами підтверджуються чи спростовуються повноваження осіб, якими укладено договори суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до положень статей 1003, 1004 та 1006 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності чітко визначаються юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. До обов`язків повіреного відноситься: повідомлення довірителю на його вимогу всіх відомостей про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання повірений зобов`язаний негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Стаття 203 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Позивачем та третьою особою що заявляє самостійні вимоги не надано суду доказів про те, що представник вчинив правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він є одночасно, за таких обставин вимоги про визнання правочину з цих підстав є такими що задоволенню не підлягають, крім того ні позивач, ні третя особа не були сторонами вказаних правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

За змістом зазначеної норми закону необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою є: 1) наявність умисного зговору між представником потерпілої сторони правочину і іншої сторони з метою отримання власної або обопільної вигоди; 2) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; 3) вчинення представником дій в межах наданих йому повноважень.

Верховний Суд України в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначив, що для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодного доказу, який би вказував на наявність зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною при вчиненні оспорюваних правочинів, наявність умисного зговору між представником потерпілої сторони правочину і іншої сторони з метою отримання власної або обопільної вигоди, виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками та вчинення представником дій в межах наданих йому повноважень, тобто наявності обставин, які необхідні для встановлення недійсності правочину на підставі ч. 1 ст. 232 Цивільного кодексу України, до матеріалів справи не долучено.

Крім того, згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Оскільки судом встановлено, що рішення КСП "Житомирбджолопром" від 04.08.2006 року, оформлене протоколом №1 яким, зокрема, виключено зі складу учасників підприємства ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , в належний спосіб не визнано незаконним, не скасовано, як не заперечують позивач та третя особа що заявляє самостійні вимоги, їх членство в КСП припинено, отже оспорюваними правочинами права ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не порушені, тому такі права судовому захисту не підлягають, що також є підставою для відмови у позові. Крім того, позивач та третя особа що заявляє самостійні вимоги не надали жодних доказів, що за рахунок саме майна яке було передано до статутного фонду ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» могли бути задоволені їх права, як колишніх членів КСП.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_3 про вступ у справу у якості третьої особи із самостійними вимогами, тому підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 28.02.2008 року .

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

При вирішенні питання, щодо підвідомчості спору судом застосовується процесуальне законодавство яке діяло на час звернення позивача з позовною заявою та укладання спірних договорів.

Керуючись статтями 15, 203, 209, 215, 232, 238, 627, 638, 1003, 1004 ,1006 Цивільного кодексу України, Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», статтями 5, 12, 13, 81-82, 141, 158, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та заяви третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбджолоінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр алюмінієвого будівництва», ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд» про визнання правочинів недійсними відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2008 року, а саме скасувати заборону відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, а саме - адміністративно-виробничої будівлі, складу та гаражу, розташованих у АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09.07.2020 року

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирбджолоінвест», місце знаходження: м. Житомир, вул. Селецька, 33, ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр алюмінієвого будівництва» місце знаходження: м. Житомир, вул. Селецька, 33, ;

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РОНКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд», місце знаходження: м. Житомир, вул. Вітрука, 53, к. 20, .

Третя особа із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Л.М. Чішман