Провадження 2/127/1811/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності та договору купівлі продажу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності та договору купівлі продажу.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :03:033:0473, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, кадастровий номер :03:033:0472, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 17.06.2020 в задоволенні заяви про забезпечення позову позивачу відмовлено.

15.07.2020 позивач повторно вніс на розгляд суду заяву про забезпечення позову, яка за змістом є аналогічною попередній заяві.

Заяву мотивовано тим, що протягом розгляду справи відповідачі можуть відчужити земельні ділянки, належні їм на праві власності, що у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а забезпечення позову дозволить здійснити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 156,158 ЦПК України).

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Положеннями п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник, посилаючись в заяві про забезпечення позову на те, що відповідачі, які є власниками земельних ділянок: кадастровий номер :03:033:0473, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:033:0472, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 під час судового розгляду справи можуть відчужити належне їм майно, однак у своїй заяві не наводить ризиків та не представляє будь яких документальних підтверджень тому, що відповідачі по справі здійснюють чи мають реальний намір будь яким чином здійснити реалізацію свого майна (земельних ділянок), зокрема й шляхом укладення цивільно правових угод і т.п.

З долученого до заяви примірника газети «Вінницька газета», не можливо встановити, що за означеним позивачем повідомленням, продаються саме земельні ділянки, на які позивач просить накласти арешт в якості забезпечення позову. Суд звертає увагу позивача на те, що зазначене ним оголошення не можливо жодним чином пов`язати з земельними ділянками на які позивач просить накласти арешт.

Крім того, заявник (позивач у справі), будучи співвласником земельної ділянки з кадастровим номером :03:0133:0142 та, згідно доводів позовної заяви, не претендуючи на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:033:0473 та :03:033:0472,не зазначає в заяві про забезпечення позову, яким чином не забезпечення позову шляхом накладення арешту на ці земельні ділянки в подальшому утруднить чи унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення, враховуючи те, що предметом спору у справі є встановлення правомірності/не правомірності окремих частин рішень ВМР, визнання недійсними цивільно правових договорів та правоустановчих документів.

Окрім зазначеного, задоволення внесеної на розгляд суду заяви про забезпечення позову може порушити гарантовані Конституцією України права власників земельних ділянок, примусить суд висловитись з приводу майбутнього рішення суду та змушує суд до початку розгляду справи по суті надати оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, а як наслідок доказам, які позивачем вказано як підставу для задоволення позову.

Судом також враховано, що заявлені позивачем до застосування заходи забезпечення позову не є співмірними заявленим позовним вимогам.

З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353- 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , що надійшла адресу Вінницького міського суду Вінницької області 15.07.2020 про забезпечення позову до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності та договору купівлі продажу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: