Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2020 Справа №607/9229/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» виробничого структурного підрозділу «Рівненсько-Тернопільське Територіальне управління» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки виплати,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» виробничого структурного підрозділу «Рівненсько-Тернопільське Територіальне управління» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що його судовим рішення поновлено його на посаді з 12.11.2019. Відповідач видав наказ про його поновлення. 21.11.2019 наказом звільнено ОСОБА_1 з роботи. Він звернувся до відповідача з приводу виплату йому належних сум, однак йому відмовлено. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку орієнтовано в розмірі 6500,00 грн. та виплатити середній заробіток за весь час затримки у сумі орієнтовано 54743,00 грн.

У судовому засіданні позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав та обґрунтувань викладених у позові та просить його задовольнити та стягнути суми вказані відповідачами у довідках, зокрема компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 9 795,72 грн. та виплатити середній заробіток за весь час затримки у сумі 63 658,81 грн.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та подав довідки.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що 01 липня 2017 року ОСОБА_1 прийнятий по переводу із ВП "Тернопільське управління будівельно-монтажних робіт цивільних споруд" на виробничий підрозділ "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд "ПАТ "Укрзалізниця" на посаду виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 згідно наказу за №309/ос від 01 липня 2017 року, що підтверджується записом за №32 у трудовій книжці позивача.

Наказом (розпорядженням) за №75/ос від 29 березня 2019 року ОСОБА_1 звільнено 31 березня 2019 року з посади виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту за №2 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 11.03.2020, справа № 607/10167/19, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року залишено без змін рішення, яким «позов задоволено та скасувано наказ (розпорядження) Акціонерного товариства "Українська залізниця" філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" за №75/ос від 29 березня 2019 року про припинення трудового договору, яким ОСОБА_1 з 31 березня 2019 року звільнено з посади виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 (Тернопіль-Заліщини-Івано-Пусте) на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 (Тернопіль-Заліщини-Івано-Пусте) виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця"; стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 31 березня 2019 року по 12 листопада 2019 року включно, у сумі 99 336,40 грн., за вирахуванням відповідних податків та зборів.

Наказом Акціонерного товариства "Українська залізниця" філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий структурний підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" № 237/ос від 12.11.2019 про поновлення на роботі ОСОБА_1 поновлено на роботі за рішенням суду.

Наказом Акціонерного товариства "Українська залізниця" філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий структурний підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" № 248/ос від 21.11.2019, припинено трудовий договір з ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП України.

Компенсацію за 22 дні невикористаної щорічної відпустки у Акціонерному товаристві "Українська залізниця" філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" ОСОБА_1 не отримав за період з 29.03.2019 по 21.11.2019, про що свідчить довідка №782 від 26.06.2020, видана головним бухгалтером виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління"

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно з частиною першою статті 83 КЗпП України та частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Положеннями статей 4, 6 Закону України «Про відпустки» щорічна відпустка складається з основної відпустки, додаткової відпустки за роботу із шкідливими та важкими умовами праці, додаткової відпустки за особливий характер праці, інших додаткових відпусток, передбачених законодавством.

Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору (частина перша статті 6 Закону України «Про відпустки»).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що відповідно до вимог статті 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

Згідно статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пункт 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, визначає, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, при обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження тощо), та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно із пунктом 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Із довідки №782 від 26.06.2020, виданої головним бухгалтером виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача розраховується за останні два місяці роботи перед звільненням шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин і складає 445,26 грн., відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади 21 листопада 2019 року, тобто обчислення компенсації за невикористані щорічні основні відпустки та стягнення має проводитися виходячи з виплат за період з 22 листопада 2019 року по 30 червня 2020 року.

При розрахунку середньої зарплати для оплати відпусток потрібно враховувати виплати за час, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, а за час вимушеного прогулу в результаті незаконного звільнення за працівником зберігається місце роботи та середній заробіток.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у цій справі (провадження 61-12223св18).

За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем, і вказані порушенні права та інтереси підлягають захисту судом шляхом стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» виробничого структурного підрозділу «Рівненсько-Тернопільське Територіальне управління»,на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористанні відпустки за період з 29.03.2019 по 21.11.2019 в розмірі 9 795,72 грн. (445,26 (середньоденна сума заробітку на день звільнення) *22 (кількість днів невикористаної відпустки) та середній заробіток за час затримки виплати в розмірі 63 658,81 грн., що складається за період 22.11.2019 30.06.2020 з розрахунку 53,63 грн. (середньогодинна сума заробітку на день звільнення) * 1187 год. з вирахуванням до бюджету усіх податків та зборів.

Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 235 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» виробничого структурного підрозділу «Рівненсько-Тернопільське Територіальне управління» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки виплати.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» виробничого структурного підрозділу «Рівненсько-Тернопільське Територіальне управління»,на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористанні відпустки в розмірі 9 795,72 грн. (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто п`ять гривень 72 копійки), та середній заробіток за час затримки виплати в розмірі 63 658,81 грн. (шістдесят три тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень 81 копійок), з вирахуванням до бюджету усіх податків та зборів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» виробничого структурного підрозділу «Рівненсько-Тернопільське Територіальне управління»,на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» виробничого структурного підрозділу «Рівненсько-Тернопільське Територіальне управління», місцезнаходження: вул. Н. Хасевича, 9, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41149437.

Повний текст рішення суду складено та підписано 02 липня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко