Ухвала

10 липня 2020 року

м. Київ

справа № 369/77/20

провадження № 61-10019ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа - Національний медичний університет імені О. О. Богомольця, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся з вказаним позовом до суду та просив: визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України щодо неукладення у строк визначений частиною третьою статті 42 Закону України «Про вищу освіту» з ОСОБА_2 строком на п`ять років контракту на посаду ректора Національного медичного університету імені О. О. Богомольця; зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України укласти з ОСОБА_2 контракт строком на п`ять років на посаду ректора Національного медичного університету імені О. О. Богомольця.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що протоколом № 8 від 03 вересня 2019 року виборчої комісії з проведення виборів ректора НМУ імені О. О. Богомольця затверджено та задокументовано результати другого туру проведених виборів ректора. При підрахунку голосів виборча комісія встановила переможцем виборів на посаду ректора НМУ імені О. О. Богомольця ОСОБА_2 (1206 голосів, 88,94 %).

В порушення приписів статті 42 Закону України «Про вищу освіту» МОЗ України не укладає контракт з ОСОБА_2 , що порушує права останнього.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність МОЗ України, щодо неукладення у строк визначений частиною третьою статті 42 Закону України «Про вищу освіту» з ОСОБА_2 строком на п`ять років контракту на посаду ректора Національного медичного університету імені О.О. Богомольця.

Зобов`язано МОЗ України укласти з ОСОБА_2 контракт строком на п`ять років на посаду ректора Національного медичного університету імені О. О. Богомольця.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що в порушення приписів статті 42 Закону України «Про вищу освіту» МОЗ України не уклало контракт з ОСОБА_2 у визначений законом та статутом строк, тобто вчинило протиправну бездіяльність. МОЗ України не має правових підстав відмовляти в укладанні контракту переможцю конкурсу на посаду ректора, оскільки такі повноваження законом чи статутом НМУ імені О. О. Богомольця не передбачені.

06 липня 2020 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року в зазначеній вище справі.

В касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення дії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 була обрана ректором Національного медичного університету імені О. О. Богомольця, проте її чотири рази було звільнено. Вказує, що рішеннями суду було визнано незаконними її звільнення та поновлено на посаді. Зазначає, що укладення контракту з ОСОБА_2 ускладнить поновлення її на посаді та створить перепони для виконання рішень суду в інших справах.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав зупинення дії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, а також не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення дії судового рішення, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень, то клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/77/20 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа - Національний медичний університет імені О. О. Богомольця, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 серпня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська