Справа № 487/3233/19
Провадження № 2/487/220/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Бурятинської В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі з 700 гривень щомісячно на 2000 гривень щомісячно і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову позивач вказала, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2010 року з відповідача на користь позивачки вирішено стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 700 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.07.2010 року і до повноліття дитини. На даний час розмір аліментів, який був визначений Заводським районним судом м Миколаєва, значно менший, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Дитина ходить до школи, відвідує спортивну секцію, часто хворіє, тому потребує повноцінного харчування, догляду та матеріальних коштів. Відповідач, крім зазначеної суми аліментів, матеріально не допомагає, участі у вихованні та навчанні дитини не приймає. Вказаних грошових коштів не вистачає для повноцінного забезпечення усіх потреб дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 24.12.2019 року позовні вимоги підтримала та пояснила, що на даний час грошових коштів в сумі 700 грн., які сплачує відповідач за рішенням суду, на утримання дитини не вистачає, оскільки прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшився. Малолітній ОСОБА_3 навчається в школі, відвідує спортивну секцію, приймає участь в позакласних гуртках. Окрім того має слабке здоров`я, часто хворіє, переніс операцію з видалення мигдалин, потребує ортопедичного взуття. Майновий стан відповідача дозволяє йому сплаучвати аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн., оскільки відповідач працює за кордоном.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулось 24.12.2019 року, не визнав позовні вимоги, пояснив, що сплачує аліменти вчасно та у розмірі, визначеному судом. Сплачувати аліменти в більшому розмірі не має змоги, оскільки перебуває в шлюбі та має другу дитину ОСОБА_4 , який народився з особливими потребами розвитку та потребує постійного піклування і корекції, часто хворіє. У зв`язку з цим, його дружина позбавлена можливості працювати, оскільки вимушена увесь час доглядати за дитиною. Крім того, він мав заборгованість по сплаті аліментів, яку сплатив у листопаді 2018 року в повному обсязі, щоб мати змогу виїжджати за кордон. Просив суд встановити мінімальний розмір аліментів, передбачений діючим законодавством.

В подальші судові засідання сторони не з`явились, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який 03.09.2010 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва було розірвано.

У шлюбі народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2010 року з відповідача на користь позивачки вирішено стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 700 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.07.2010 року і до повноліття дитини.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя ст.181 СК України).

За змістом ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та такий розмір гарантується.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням встановлених обставин справи, а саме, знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей, постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності у зв`язку з чим матеріальний стан позивачки погіршився, при цьому потреби на дитину зросли, відтак збільшилися видатки на проживання, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2010 року, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід збільшити.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 2019 рік установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн.

Так, з матеріалів справи встановлено, що мати приділяє багато часу навчанню та вихованню дитини. Малолітній ОСОБА_3 навчається у Миколаївській ЗОШ №53, має значні успіхи у навчанні, зайняв ІІІ місце на міській олімпіаді з математики, відвідує секцію дзюдо в Дитячо-юнацькій спортивній школі «Динамо» м. Миколаєва.

Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого ЦПМСД №6, 28.10.2015 року ОСОБА_3 переніс операцію з видалення мигдалин, потребує спеціального догляду та лікування. Крім того, як вбачається з виписних епікризів, виданих Міською дитячою поліклінікою №3, ОСОБА_3 має слабке здоров`я, часто хворіє, має порушення постави та плоскостопість І-ІІ ст., потребує ортопедичне взуття.

За такого, утримання малолітнього ОСОБА_3 , його лікування та забезпечення повноцінного розвитку потребує значних коштів.

Не визнаючи позовні вимоги, відповідач посилався на те, що на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.05.2011 року. Від другого шлюбу має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі слів відповідача ОСОБА_4 народився з особливими потребами розвитку, що потребує постійного піклування та корекції, часто хворіє. У зв`язку з цим його дружина позбавлена можливості працювати, оскільки вимушена увесь час доглядати за дитиною. В той же час, будь-яких доказів на підтвердження вказаного, відповідач до суду не надав.

В даний час відповідач сплачує аліменти у значно меншому розмірі, ніж гарантовано законодавством, зокрема, Законом України «Про державний бюджет», що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

За такого, приймаючи до уваги той факт, що з часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя зросли, що потребує більших витрат на утримання дитини, зокрема наявність змін та потреб для забезпечення неповнолітньої дитини, які є необхідними для фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, які стягуються відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2010 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 700 грн. до 2000 грн. щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

За такого, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 211, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2010 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі з 700,00 грн. щомісячно на 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.06.2020.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Т.А. Карташева