Єдиний унікальний номер 741/1760/19
Провадження № 2/741/314/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 16 квітня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Марус А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_2 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її мати ОСОБА_3 , а після смерті ОСОБА_3 - дочка ОСОБА_4 . До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 належать, зокрема, земельні ділянки, які вона за життя не встигла зареєструвати у встановленому законом порядку, площами: 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0665, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована в АДРЕСА_2 ; 0,2204 га, кадастровий номер :01:001:0666, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області; 1,1927 га, кадастровий номер :02:001:0637, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; 1,2744 га, кадастровий номер :02:001:5925, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадковий житловий будинок та земельні ділянки.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 :

- право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудами;

- право на завершення приватизації земельних ділянок площами: 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0665, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована в АДРЕСА_2 ; 0,2204 га, кадастровий номер :01:001:0666, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області; 1,1927 га, кадастровий номер :02:001:0637, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; 1,2744 га, кадастровий номер :02:001:5925, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на своє ім`я.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без їх участі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 відносився до типу колгоспного двору, станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 в ньому були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 1116/03-08 від 7 листопада 2019 року (а.с. 15).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_2 , як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 квітня 2020 року (а.с. 88) вбачається, що ОСОБА_2 за життя заповіту не складала, а тому спадкоємство після смерті ОСОБА_2 здійснюється за законом.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її сестра - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з відсотками та компенсаційними виплатами по них, що підтверджується копією спадкової справи № 438/2004 (а.с. 70).

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_2 належну їй 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що підтверджується копією спадкової справи № 290/2017 (а.с. 77-78).

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_3 належну їй 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується кеопією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

З матеріалів справи (а.с. 18-19; 26-49) вбачається, що за життя ОСОБА_4 відповідно до вимог чинного законодавства України розпочала процес приватизації земельних ділянок площами: 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0665, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована в АДРЕСА_2 ; 0,2204 га, кадастровий номер :01:001:0666, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області; 1,1927 га, кадастровий номер :02:001:0637, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; 1,2744 га, кадастровий номер :02:001:5925, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, але не отримала правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та не зареєструвала за собою право власності на них.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 1 березня 2016 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 13).

Таким чином, в силу ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_4 .

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519638, що підтверджується копією спадкової справи № 93/2018 (а.с. 82-83).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 належні їй житловий будинок АДРЕСА_2 та право на завершення приватизації вищезазначених земельних ділянок і отримання правовстановлюючих документів на своє ім`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1342/02-31 від 27 вересня 2019 року (а.с. 50-52) вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину:

- на житловий будинок АДРЕСА_2 у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа;

- земельні ділянки площами: 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0665, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і розташована в АДРЕСА_2 ; 0,2204 га, кадастровий номер :01:001:0666, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області; 1,1927 га, кадастровий номер :02:001:0637, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; 1,2744 га, кадастровий номер :02:001:5925, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у зв`язку із тим, що за життя ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не зареєструвала за собою право власності на ці земельні ділянки.

У судовому засіданні встановлено, що на житловий будинок АДРЕСА_2 виготовлена технічна документація (а.с. 20-25).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1223, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, 125, ч. 1 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у поряду спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 51,3 кв. м., житловою площею 20,8 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами;

- право на завершення приватизації земельних ділянок площами: 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0665, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована в АДРЕСА_2 ; 0,2204 га, кадастровий номер :01:001:0666, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області; 1,1927 га, кадастровий номер :02:001:0637, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; 1,2744 га, кадастровий номер :02:001:5925, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території колишньої Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на її ( ОСОБА_1 ) ім`я.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв