КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/9525/18 головуючий у І інстанції: Мальцев Д.О.
провадження 22-ц/824/4314/2020 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Сушко Л.П., Гуля В.В.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні квартирою, усунення перешкод для проведення судової будівельно-технічної експертизи та стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом який обґрунтовано тим, що позивачу та відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 23,4 кв.м в рівних частках кожному.

Позивач зареєстрований та проживає за вказаною адресою, сплачує всі комунальні послуги, а відповідачі чинять йому перешкоди позивачу у користуванні спільною квартирою, змінюють замки, виганяють на вулицю, застосовують фізичну силу.

08 грудня 2016 позивач звернувся з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво.

По справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Вартість проведення експертизи в розмірі 11 900, 00 грн., яку позивач оплатив. Після оплати до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів та забезпечення безперешкодного доступу експерта до об`єкту самочинного будівництва - спірної квартири. Разом з тим, коли позивач та експерт з`явились за вказаною адресою, чинив перешкоди в доступі до приміщення, через що провести експертизу не видалось за можливе.

Позивач вважав, що він має право на відшкодування матеріальної шкоди, через що просить стягнути з відповідачів вартість проведеної експертизи.

Крім того, відповідачі, не дозволяючи позивачу перебувати в приватизованій квартирі, порушують його право власності.

Просив зобов`язати відповідачів не чинити позивачу перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати не чинити перешкоди для виконання судової будівельно-технічної експертизи по справі №761/43703/16-ц, а також стягнути солідарно з них вартість судової будівельно-технічної експертизи в сумі 11 900, 00 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та не надав оцінку наявним доказам, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Зазначав, що судом першої інстанції не було викликано судового експерта в якості свідка, що позбавило можливості суд встановити дійсні обставини справи.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

У судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені належним чином, клопотань, щодо відкладення справи, не заявляли.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу у користуванні спірною квартирою, а питання про зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди в проведенні експертизи не може бути предметом окремого розгляду, оскільки такі питання вирішуються судом в рамках тієї справи, по якій було призначено відповідну експертизу, як і питання, щодо розподілу судових витрат, до яких відносяться витрати на проведення експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 квітня 2009 Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією, спірна квартира АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в рівних частках.

04 лютого 2013 один із співвласників квартири, ОСОБА_5 , померла (Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 ).

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на комунальні послуги надано копії дублікатів чеків, датовані 18 грудня 2016 року, 23 травня 2017 року, 20 липня 2017 року, 20 серпня 2017 року, 19 веренся 2017 року, 17 грудня 2017 року.

Станом на 15 листопада 2018 року у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 - з 10 лютого 1995 року, ОСОБА_3 - з 10 лютого 1995 року, ОСОБА_1 - з 09 січня 1998 року та ОСОБА_4 - з 27 липня 2000 року (Довідка № 109.109/ОПП/3-5360).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року по справі №761/43703/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво було призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Проведення експертизи доручено експертам ТОВ «Український центр судових експертиз».

Позивачем здійснено оплату за проведення експертизи в розмірі 11 900, 00 грн., що підтверджується копією супровідного листа ТОВ «Український центр судових експертиз», яким надіслано рахунок для оплати експертизи та копією квитанції від 17.01.2018.

Також ТОВ «Український центр судових експертиз» супровідним листом за вих. №5-12/02 від 12.02.2018 направило до суду клопотання про забезпечення натурного обстеження об`єкту дослідження, відповідно до якого експерт ОСОБА_6 просить забезпечити прибуття експерта, належні умови праці, присутність сторін та безперешкодний доступ до об`єкту дослідження - об`єкту самочинного будівництва (прибудови) за адресою: АДРЕСА_2 23.02.2018 з 09 год. 30 хв.

Відповідно до Повідомлення № 1-02/03 про неможливість надання висновку від 02.03.2018 судовим експертом ТОВ «Український центр судових експертиз» Лісниченко С.В. повідомлено Шевченківський районний суд м. Києва про неможливість надання висновку, оскільки експертом не було отримано документальні дані згідно клопотання 18.12.2017 та не було забезпечено доступ до об`єкту самочинного будівництва.

Щодо вимог позивача не чинити позивачу перешкоди у користуванні житловим приміщенням колегія суддів повідомляє наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1, 2 ст.319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Місцевимй суд вірно зазначив, що самі лише пояснення позивача не підтверджують ту обставину, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу у користуванні спірною квартирою.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування зазначених висновків, доказів, які б вказували на зазначені обставини матеріали справи не містять.

Підтверджень, що позивач звертався до правоохоронних органів із відповідними заявами відсутні в матеріалах справах.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо вимог позивача про усунення перешкод для проведення судової будівельно-технічної експертизи та стягнення коштів за відповідну експертизу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Крім того, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Місцевий суд прийшов до правильного висновку, що питання про зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди в проведенні експертизи не може бути предметом окремого розгляду, оскільки такі питання вирішуються судом в рамках тієї справи, по якій було призначено відповідну експертизу, як і питання розподілу судових витрат.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначеного.

Колегія суддів зауважує, що апеляційним судом було усунуто недоліки, щодо виклику експерта в якості свідка за заявою позивача, допущенні судом першої інстанції, однак останній у визначений судом час не з`явився.

Попри це, обставини, які за заявою позивача може підтвердити судовий експерт не можуть вплинути судовий розгляд справи, яка перебуває на розгляді, оскільки експертиза була призначена в ході розгляду справи за заявою ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинне будівництво і всі питання, щодо її проведення та розподілу витрат на її проведення вирішуються в рамках справи в якій її призначено, що і було зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «23» червня 2020 року.

Головуючий

Судді: