Провадження 2/127/2100/20
УХВАЛА

30 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Слідчого управління ГУНП у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Слідчого управління ГУНП у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Вивчивши зазначену позовну заяву, суд дійшов висновку, що провадження у справі за цією позовною заявою не може бути відкрито з наступних підстав.

Як слідує з поданої позовної заяви та документів доданих до неї, позивач просить звільнити з-під арешту майно належне йому на праві власності, який накладений 11 квітня 2007 року постановою слідчого ВМУ УМВС України у Вінницькій області в рамках кримінальної справи №1-578, вказуючи, що за наслідками її розгляду його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначене покарання у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн на користь держави та скасовані запобіжні заходи, однак не був скасований арешт на майно.

Згідно положень ст.19 ЦПК України, суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин в порядку позовного, наказного та окремого провадження, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України (в редакції 2012 року), підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (ч.2 ст. 174 КПК України (в редакції 2012 року).

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації (ч.3 ст.174 КПК України (в редакції 2012 року).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України ( в редакції 2012 року).

Тобто, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлюється ст. 174 КПК України (в редакції 2012 року), і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

В даному випадку арешт на майно накладений в рамках кримінальної справи з метою забезпечення цивільного позову, який розглянутий судом та з цього приводу прийняте відповідне рішення (задоволений частково). Даних про його виконання позивач не вказав.

У порядку, передбаченому КПК України, суди вправі вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків, а саме питання щодо скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Разом з тим спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту» від 01 червня 2016 року № 5, спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі ст. 409 КПК України ( в редакції 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови в позові або незастосування конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

В цій справі арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_1 з метою забезпечення цивільного позову та враховуючи, що арешт на майно було накладено за правилами КПК України ( в редакції 1960 року), суд дійшов висновку про те, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, дане питання слід розглядати в порядку кримінального судочинства.

До такого висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій в постанові від 23 травня 2018 року по справі №569/4374/16-ц.

Щодо посилання позивача на припинення кримінальної справи та наслідки, які виникають у зв`язку з цим, то суд звертає увагу, що в даному випадку кримінальна справа не була припинена, а за наслідками її розгляду особу було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначене покарання у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн на користь держави, скасовані запобіжні заходи, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1264,22 грн матеріальної шкоди та 4000, 00 грн. моральної шкоди та 1000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Слідчого управління ГУНП у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,

Роз`яснити позивачеві, що дане питання слід розглядати в порядку кримінального судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: