Провадження №2/447/430/20
Справа №447/395/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

10.06.2020 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Войтович О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Новороздільської міської ради Львівської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон,

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

05.02.2020 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за межі України та на тимчасовий виїзд за межі України дитини з матір`ю без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_4 . Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач сплачує на утримання сина аліменти, які стягуються з нього на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28.01.2015 у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 04.01.2020 позивач звернулася до відповідача із проханням про надання дозволу для виїзду дитини за кордон, однак останній таке проігнорував, у такий спосіб чинить перешкоди у здійсненні позивачкою заходів спрямованих на покращення здоров`я сина, адже для лікування та профілактики простудних захворювань необхідне періодичне перебування на морі. Виїзд сина за кордон сприятиме розширенню його світогляду і добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку. Однак, відповідач ОСОБА_2 безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров`я сина, він категорично заперечує проти виготовлення сину документів на виїзд за кордон та тимчасового виїзду за межі України, а тому відмовляється надати відповідний дозвіл. У зв`язку з наведеним позивач була змушена звернутись в суд із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила такий задовольнити

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що відповідач не заперечує щодо виїзду сина за кодон, якщо було б зазначено куди саме позивач хоче їхати та на який період. Також зазначив, що позивач не дає його клієнту можливості бачитись з сином та провести спільний відпочинок в межах України, разом з тим, якщо у позивачки будуть відомості стосовно того куди вона хоче поїхати з сином, то він розгляне можливість надання їй необхідної згоди.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новороздільської міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В процесі прийняття судом рішення поклався на думку суду.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно п.п. 2 п. 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Враховуючи наведене у цій частині позовні вимоги позивачки про надання дозволу на виготовлення проїздного документу для виїзду за межі України задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.09.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» в редакції, чинній на момент надання згоди на виїзд дитини за кордон та власне, виїзду сина сторін, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо тимчасового виїзду за кордон у разі наявності у позивача ОСОБА_1 відомостей стосовно необхідності такої поїздки та стосовно того, куди саме та на який термін вона хоче поїхати з сином.

Виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску (підпункт 1 пункту 4 Правил).

Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання

Також суд враховує, що після виїзду сина за кордон у визначений позивачкою період відповідач буде повністю позбавлений можливості брати участь у вихованні та спілкуванні з ним.

А відтак, враховуючи наведене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, взявши до уваги права та інтереси обох батьків, суд прийшов до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, сплачений позивачкою судовий збір поверненню не підлягає.

До відзиву на позовну заяву відповідачем також був наданий орієнтовний розрахунок судових витрат, які зокрема складалися і з витрат на професійну правничу допомогу. Під час розгляду справи, до закінчення судових дебатів у справі, представник відповідача звернувся до суду з заявою про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, оскільки відповідач з поважних причин не зміг подати докази, що підтверджують розмір понесених ним вище зазначених витрат, що відповідає положенням ст. 246 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 141, 209, 212, 213, 215, 246, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 29, 313 ЦК України, ст.ст. 7, 141, 157, 160, 161 СК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 17.06.2020.

Суддя Головатий А. П.