Ухвала

18 червня 2020 року

м. Київ

справа № 201/10415/18

провадження № 61-8867 ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 березня 2011 року у розмірі 110 396,49 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2020 року, у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

До Верховного Суду 10 червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2020 року у вказаній вище справі, яка є малозначною за ціною позову відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що оскаржувану постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2020 року отримано заявником 21 травня 2020 року.

Пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України продовжено процесуальні строки, зокрема строки на касаційне оскарження судових рішень на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Оскільки повний текст оскаржуваної постанови оприлюднено 12 травня 2020 року та отримано заявником 21 травня 2020 року, а закінчення строку на касаційне оскарження вказаної постанови припадає на період дії вказаного карантину, тому строк на касаційне оскарження судових рішень заявником не пропущено, так як продовжується на строк дії такого карантину.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки в судових рішеннях убачається неоднозначність судової практики, зокрема судові рішення суперечать висновкам викладеним в постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 750/6058/17-ц, від 19 вересня 2019 року у справі № 127/7543/17, від 08 липня 2019 року у справі № 923/760/18, від 09 грудня 2019 року у справі № 739/119/17-ц, Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, а також справа має для банку виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі банку, обмежує права та порушує його майнові інтереси.

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги з доводами заявника свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 428/2873/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 743/150/17, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, посилаючись на пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, оскільки суд не розглянув клопотання про проведення судового засідання за участю представника позивача (пункт 4 частинидругої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2020 року на підставі пунктів 1, 4 частини другоїстатті 389 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі містяться доводи про те, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовані норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду і таке застосування, на думку заявника, призвело до порушення норм матеріального та процесуального права шляхом неправильного їх застосування судом.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до положень підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 185, 390, 393, 395 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України та Законом № 540-IX, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/10415/18 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк з дня вручення копії цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара