Справа № 639/3678/20
Провадження № 4-с/639/36/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Панікарук В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 639/3678/20 за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристини Артурівни, заінтересована особа: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_2 із скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристини Артурівни, заінтересована особа: ОСОБА_3 , в якій просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристини Артурівни щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27.05.2020 року винесеної в рамках виконавчого провадження № 42199665 і скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристини Артурівни про встановлення тимчасвого обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27.05.2020 року винесеної в рамках виконавчого провадження № 42199665.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристини Артурівни знаходиться виконавче провадження № 42199665 щодо виконання виконавчого листа № 2-9881 від 18.11.2002, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ХА частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 і до досягнення дитиною повноліття.

27 травня 2020 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Форсюк К.А. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На думку заявника, дана постанова є передчасною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Так, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27.05.2020, ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості із сплати аліментів у повному обсязі.

В свою чергу, 28.10.2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по справі № 2-3394/2009 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року по справі № 642/5326/17 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Холодногірського районного у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ в Харківській області про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Розгляд справи судом призначено на 07 липня 2020 року.

Заявник зазначає, що у випадку задоволення Ленінським районним судом м. Харкова позовних вимог по справі № 642/5326/17 (справа про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини), відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року, у ОСОБА_2 будуть наявні підстави для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Крім того, сплачені ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, будуть вважатися такими, що набутті ОСОБА_3 без достатньої правової підстави.

Вказані обставини і вимусили заявника звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Представник заявника адвокат Балаклицький В.В., який діє на підставі Ордеру Серії АХ №1016446 від 04.06.2020 року, в судовому засіданні заявлену скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомленні належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України і передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

Копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27.05.2020 отримано представником ОСОБА_2 28.05.2020, що підтверджується розписом представника ОСОБА_7 на постанові, що знаходиться в матеріалах виконавчого провадження.

Таким чином, перебіг строку для оскарження рішення державного виконавця почався з 29 травня 2020 року та закінчується 7 червня 2020 року, а оскільки 7 червня (неділя) - Трійця, то останнім днем строку є перший після нього робочий день - 9 червня 2020 року включно.

9 червня 2020 року представником заявника подано поштою скаргу на дії державного виконавця.

10 червня 2020 року дана скарга надійшла в провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В.

15 червня 2020 року на адресу представника заявника надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 639/3527/20 від 11 червня 2020 року про повернення скарги без розгляду.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заявником при зверненні до суду 17 червня 2020 року, було з поважних причин пропущено 10 ти денний строк.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 2-9881, виданий 18.11.2002 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» - правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Частиною другої ст. 7 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 цього ж Закону працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов`язки, передбачені Законом.

Статтею другою Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковість виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Сукупність даних засад, а безпосередньо законність, є вимогою суворого і неухильного додержання, точного й однакового виконання і правильного застосування законів і підзаконних нормативно-правових актів органами державної влади, їх посадовими особами.

Відповідно п.1 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанов у про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається з Постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника управі виїзду за межі України від 27.05.2020 року винесеної у рамках виконавчого провадження № 42199665, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліменти, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 27.05.2020 року за період з 01.11.2006 року по 27.05.2020 року становить 155 472, 07 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

У зв`язку з викладеним державним виконавцем було встановлено обмеження ОСОБА_2 виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-9881 виданого 18.11.2002 року. (а.с. 5-6)

Частиною 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Заявник у своїй скарзі посилається на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року по справі № 642/5326/17 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Холодногірського районного у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ в Харківській області про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Розгляд справи судом призначено на 07 липня 2020 року.

Заявник зазначає, що у випадку задоволення Ленінським районним судом м. Харкова позовних вимог по справі № 642/5326/17 (справа про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини), відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року, у ОСОБА_2 будуть наявні підстави для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, судом було встановлено, що на теперішній час рішення Жовтневого районного суду м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року до досягнення дитиною повноліття за яким здійснюється виконання виконавчого листа в рамках виконавчого провадження № 42199665 не скасоване.

За ОСОБА_2 обліковується заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.11.2006 року по 27.05.2020 року становить 155 472, 07 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

З огляду на вищевикладене, суд оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, приходить до висновку, що державним виконавцем рішення про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

Виходячи з вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 є безпідставною та необґрунтованою, право боржника не було порушено, а оскаржені дії державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Форсюк К.А. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 133, 258, 447-453 ЦПК України, ст. ст. 1, 5, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Форсюк Кристини Артурівни, заінтересована особа: ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

В силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 (строки апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 06.07.2020 року

Суддя В.В. Труханович