Провадження № 2/638/1744/20
РІШЕННЯ

іменем України

09.06.2020 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Дзюба Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми,-

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою доАлексейчева ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 04 грудня 2007 року у загальному розмірі 110944, 20 ( сто десять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні 20 копійок), яка складається із нарахованих відсотків згідно кредитного договору ( за період із 17 грудня 2013 року по дату виготовлення розрахунку) -110944,20 гривень. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Фінанс» суму судового збору у розмірі 1664,16 гривень.

В судове засідання представник позивачане зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надала заяву, де позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просила суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04 грудня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до АКІБ « УКРСИББАНК» із заявою про надання споживчого кредиту під заставу транспортного засобу. Позичальник виразив свою згоду, що ця заява разом з пам`яткою клієнту, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. 04 грудня 2007 року між сторонами укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

Відповідач отримав кредитні кошти у сумі 248965,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

04 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором укладено договір поруки № П/0 між АКІБ « УкрСиббанком» та

ОСОБА_2 прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує в повному обсязі.

Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2014 року із ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звергнуто стягнення на предмет застави та стягнуто суми.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане, не припиняє правовідносин стосовно кредитного договору. У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано.

Суд вважає вірно розрахованою суму заборгованості, що підлягає сплаті станом на 29 листопада 2017 року із врахуванням рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2014 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача суму позовних вимог.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 04 грудня 2007 року у загальному розмірі 110944, 20 ( сто десять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні 20 копійок), яка складається із нарахованих відсотків згідно кредитного договору ( за період із 17 грудня 2013 року по дату виготовлення розрахунку) -110944,20 гривень.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Фінанс» суму судового збору у розмірі 1664,16 ( одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривни 16 копійок) по 832,08 ( вісімсот тридцять дві гривни 08 копійок) з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст документу виготовлений 19 червня 2020 року.

Головуючий