Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», (, адреса: 65026, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 23) винагороду за договором про надання послуг від 24 жовтня 2013 р. в розмірі 6 621 650 (шість мільйонів шістсот двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят) грн. 17 коп.; суму судового збору та інших судових витрат понесених при виконанні обов`язків за договором про надання послуг від 24 жовтня 2013 р. в розмірі 203 277 (двісті три тисячі двісті сімдесят сім) грн. 91 коп.; суму 3% річних в розмірі -274 439 (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять дев`ять) грн.; суму інфляційних втрат в розмірі - З 660 743, (три мільйони шістсот шістдесят тисяч сімсот сорок три) грн. 26 коп.; суму пені в розмірі 16 471 246 (шістнадцять мільйонів чотириста сімдесят одна тисяча двісті сорок шість) грн. 59 коп.; судовий збір в розмірі 9 605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24 жовтня 2013 р. між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_1 (Повірений) був укладений Договір про надання послуг від 24.10.2013 року На виконання умов Договору позивачем, як Повіреним, було здійснено комплекс заходів по стягненню на користь Довірителя заборгованості за вказаними вище кредитними договорами Так, починаючи з 2014 року та по 2019 рік включно, позивачем було складено та подано до відповідних судів позовні заяви в інтересах Відповідача про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з позичальників та їх поручителів. За результатами вжитих Повіреним заходів, судами винесено 138 судових рішень на загальну суму заборгованості позичальників та їх поручителів 13 243 300,35 грн. (50% від зазначеної загальної суми складає винагороду Повіреного розміром 6 621650,17 грн.). Копії зазначених рішень направлялись судом на адресу Відповідача, згідно з процесуальними нормами законодавства.

Таким чином, Відповідач був повідомлений щодо розміру винагороди та судових витрат Позивача, по кожному з позичальників.

Відповідно до п. 4.2 Договору на суму невиплаченої Відповідачем на користь позивача винагороди, судового збору та інших судових витрат у розмірі 6 824 928, 08 грн. нараховано суму інфляційних втрат у загальному розмірі 3 660 743,26 грн., а також 3% річних у розмірі 274 439 грн., розрахунки виконано з врахуванням листа Верховного суду № 62-97р від 03.04.97 р. Також, пунктом 7.1 Договору передбачено, що за порушення строків виплати винагороди, які вказані в п. 4.2. Договору, Довіритель сплачує Повіреному пеню у розмірі 0,2% за кожен день прострочки такого платежу. Керуючись цим положеннями Договору, за порушення термінів виплати винагороди Довіритель, повинен сплатити на користь Повіреного пеню у розмірі 16 471 246, 59 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору про надання послуг від 24.10.2013 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається із суми винагороди за вказаним договором, понесених судових витратах, з врахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені.

03 липня 2019 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про стягнення заборгованості за договором.

10 вересня 2019 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про стягнення заборгованості за договором передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.

16 січня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав виколадених у змісті позовної заяви та письмових поясненнях долучених до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій просив відмовити в задоволенні позову. Крім того, стороною відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2013 р. між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_1 (Повірений) був укладений Договір про надання послуг від 24.10.2013 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе доручення по стягненню заборгованості з позичальників Довірителя та їх поручителів за укладеними між ними кредитними договорами на користь Довірителя.

У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем від позивача послуг за Договіром про надання послуг від 24.10.2013 року у вигляді усних консультацій з юридичних питань, написання позовних заяв для звернення до суду, щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами на які посилається позивач. Зокрема не надано відповідного акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг).

Так, на підтвердження обставин, що відповідач не в повному обсязі сплачував грошові кошти за надання послуг за Договіром про надання послуг від 24.10.2013 року, позивач посилається на положення умов Договору від 24.10.2013 року.

Однак, за відсутності будь-яких інших доказів невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, посилання позивача на умови цього договору судом оцінюються критично, адже договір, укладений між сторонами, свідчить лише про намір виконання дій в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про стягнення заборгованості за договором не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесенні позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 15, 16, 19, 626, 628, 638, 901-903 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 354 ЦПК Укрїни, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 червня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» (, місцезнаходження: 02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 52-А, оф. 22);

Суддя: