Справа № 737/316/20
Проваждення № 2/737/183/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/316/20
за позовомОСОБА_1
до відповідача ОСОБА_2

прозбільшення розміру аліментів
учасники справи
позивач ОСОБА_1
відповідачОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

27.04.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що

перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області у 2014 році. Від шлюбних відносин з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час проживають разом з нею і перебувають на її утриманні.

Рішенням Куликівського районного суду від 04 вересня 2014 року з відповідача було стягнуто на її користь на утримання синів аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягнення старшою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_4 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змій до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримування шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким збільшено мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до 50%.

В зв`язку з тим, що перерахунок розміру аліментів не здійснюється автоматично, вона вимушена звернутися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримування неповнолітніх дітей, до розміру 1/2 частини всіх видів доходів, (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття.

На сьогоднішній день відповідач працює ветеринарним фельдшером у СФГ «Колос», але отримати інформацію про розмір його заробітної плати самостійно вона не має можливості, так як відомості про доходи особи є персональними відомостями і захищаються ЗУ «Про інформацію», однак вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі, передбаченому законодавством.

Вона ніде не працює, перебуває на обліку у Куликівському районному центрі зайнятості, і таким чином не може забезпечити в повній мірі потреби дітей, відповідач аліменти сплачує, але у додаткових витратах на дітей участі не приймає.

Просить суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з

ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду.

Ухвалою Куликівського районного суду від 22.05.2020, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та пояснила, що потребує додаткових коштів на утримання трьох дітей. Їй відомо, що батько дітей не змінював місце роботи, і його матеріальне становище не покращилось.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що сплачує присуджені аліменти, додатково купував сину телефон, сплачував відвідування гуртків. За рішенням Куликівського районного суду від 09.11.2016 він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати на утримання сина ОСОБА_6 , 2015 року народження, іншому стягувачу аліментів. Працює у СФГ «Колос», доглядає за тваринами, з нього утримується більше половини заробітної плати, більше він платити не зможе, інших доходів, окрім цієї заробітної плати не має.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2014 року з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі 1/2 (однієї другої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.08.2014 і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 9-10).

Батьківство відповідача, його обов`язок сплачувати аліменти та факт такої сплати у визначеному судом розмірі сторонами не оспорюються.

Предметом даного позову є збільшення мінімального розміру аліментів, що стягаються на одну дитину у зв`язку з прийняттям Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII, яким ч.2 ст. 182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Позивачка наполягає на тому, що мінімальний розмір аліментів не збільшується автоматично, однак це твердження не відповідає діючому законодавству, у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Вказаним законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у ст. 182 СК, яким визначався розмір 30%).

Таким чином, зміна закону, яким установлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК.

Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за №3 зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 у справі №459/2181/17.

Велика палата Верховного Суду у Постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 зазначила, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, за рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2014 року мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 % прожиткового мінімуму має бути збільшений відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» органом, на примусовому виконанні якого перебуває судове рішення.

Позивачкою при пред`явленні позову помилково був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Заяв про повернення судового збору ОСОБА_1 не подавала. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

На підставі ст.ст. 13, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 279, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 03 липня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер