Постанова

Іменем України

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 369/5994/14-ц

провадження № 61-26327св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ УКРАЇНА», публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року у складі судді Пінкевич Н. С. та постанову Апеляційного суду Київської області від 21 березня 2018 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Голуб С. А., Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (далі - відділ ПВР Управління ДВС ГУЮ у Київській області), товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» (далі - ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ») про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Позовна заява мотивована тим, що 10 квітня 2014 року приватним підприємством «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») було проведено прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки, а саме належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,1549 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , за наслідком проведення яких переможцем стало ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ».

Вважала, що вказані прилюдні торги підлягають визнанню недійсними як такі, що проведені з порушенням вимог статей 41, 43 Закону України «Про іпотеку» та вимог пункту 1.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5.

На підставі вказаного ОСОБА_1 просила суд: визнати прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - земельної ділянки площею 0,1549 га, кадастровий номер: :01:001:0062, яка розташована по АДРЕСА_1 недійсними та заборонити відчуження вказаної земельної ділянки, оскільки невжиття такого заходу може зробити неможливим виконання рішення суду.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що у травні 2016 року їй стало відомо, що 02 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, яка незаконно була реалізована на прилюдних торгах, що відбулися 10 квітня 2014 року. Цього ж дня право власності на земельну ділянку площею 0,1549 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», номер запису про право власності 7196258, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Вважала, що свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) було видане на підставі недійсного правочину, який не створює юридичних наслідків.

На підставі вказаного ОСОБА_1 просила суд: визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), видане 02 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Дудкіною Н. В.; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» на земельну ділянку площею 0,1549 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 7196258, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року вищевказані справи за позовними заявами ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - земельної ділянки площею 0,1549 га, кадастровий номер: :01:001:0062, що належить ОСОБА_1 , яка розташована по АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ».

Постановою Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 21 березня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - земельної ділянки площею 0,1549 га, кадастровий номер: :01:001:0062, що належить ОСОБА_1 , яка розташована по АДРЕСА_1 , які проведені 10 квітня 2014 року.

Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), видане 02 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Дудкіною Н. В., реєстровий № 22962.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, що призвело до порушення законних прав та інтересів позивача, зокрема щодо права оскаржити висновок про вартість майна, на здійснення реалізації майна за ціною, яка відповідає ринковій та погашення заборгованості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 25 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У червні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2020 року № 1123/0/226-20 і протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що, частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, не врахував, що товариством було подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, оскільки цю вимогу ОСОБА_1 було пред`явлено з пропуском строку, встановленого Законом України «Про іпотеку». Крім того, судами не враховано, що позивач була обізнана про місце, дату і час проведення прилюдних торгів та стартову ціну продажу предмета іпотеки. При цьому продаж земельної ділянки, яка належала ОСОБА_1 , обумовлений наявністю у неї боргу перед банком та обов`язку його погашення за рахунок переданої в іпотеку земельної ділянки. Вказане свідчить про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2013 року у справі № 2-3473/12 задоволено частково позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернено стягнення на належний ОСОБА_1 на праві власності предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1549 га, кадастровий номер: :01:001:0062, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , у рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 18 липня 2007 року у розмірі 5 712 799,94 грн. Рішенням суду також встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки.

15 травня 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-3473/2012, який направлено до відділу ПВР Управління ДВС ГУЮ у Київській області. На його виконання відкрито виконавче провадження ВП № 38691913.

На примусовому виконанні у відділі ПВР Управління ДВС ГУЮ у Київській області на той час вже перебувало виконавче провадження № 33392083 від 13 липня 2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 18 липня 2007 року на підставі виконавчого листа № 2-2870/11, виданого 11 травня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Актом опису й арешту майна від 29 грудня 2012 року у рамках ВП № 33392083 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1549 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця відділу ПВР Управління ДВС ГУЮ у Київській області від 02 січня 2013 року призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання листа № 2-2870/11 від 11 травня 2012 року для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань початкової вартості спірної земельної ділянки.

24 грудня 2013 року відділом ПВР Управління ДВС ГУЮ у Київській області подано заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна, що належить позивачу.

Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах) спірної земельної ділянки станом на 31 січня 2013 року становить 539 982,00 грн.

11 березня 2014 року між відділом ПВР Управління ДВС ГУЮ у Київській області і ПП «Нива-В.Ш.» в особі Філії 11 укладено договір № 1114037, згідно з яким останнє зобов`язалось організувати прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки.

Листом від 20 березня 2014 року № 146 Філія 11 ПП «Нива-В.Ш.» повідомила позивача, що такі прилюдні торги призначено на 10 квітня 2014 року о 12:00 за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Л. Українки, 86 зі стартовою ціною предмета іпотеки 404 949,00 грн.

10 квітня 2014 року відбулись фактично повторні прилюдні торги, а ті, що були призначені раніше, не відбулись, тому повторно призначалась оцінка предмета продажу, за результатами якої визначено вартість описаного нерухомого майна станом на 24 вересня 2013 року у розмірі 494 949,00 грн.

Відповідно до протоколу від 10 квітня 2014 року № 1114037 відбулися прилюдні торги з одним учасником - ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», яке і стало переможцем, запропонувавши за предмет іпотеки 495 000,00 грн.

02 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н. В. на підставі протоколу від 10 квітня 2014 року № 1114037 видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку на ім`я ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», реєстровий № 2296. Право власності за ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 7196258, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Під час розгляду справи позивачем на підтвердження своїх доводів щодо наявності порушення її прав і законних інтересів під час проведення оспорюваних торгів з порушенням норм закону було надано суду звіт від 17 жовтня 2014 року про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант Преміум Плюс», ліцензія Держкомзему України серії АЕ № 191317 .

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку від 17 жовтня 2014 року, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант Преміум Плюс», ліцензія Держкомзему України серії АЕ № 191317 , ринкова вартість спірної земельної ділянки площею 0,1549 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , станом на 01 квітня 2014 року складала 1 205 260,00 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

Так, згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Предметом позовних вимог є визнання прилюдних торгів недійсними.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо; правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою-четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

За частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна).

Частиною п`ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, абзацом третім підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна.

Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Отже, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16, встановивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, суди повинні перевірити, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивач, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Під час розгляду справи позивачем на підтвердження своїх доводів щодо наявності порушення її прав і законних інтересів під час проведення оспорюваних торгів з порушенням норм закону було надано суду звіт від 17 жовтня 2014 року про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант Преміум Плюс», ліцензія Держкомзему України серії АЕ № 191317 .

Відповідно до вказаного звіту ринкова вартість спірної земельної ділянки площею 0,1549 га, яка розташованої по АДРЕСА_1 , станом на 01 квітня 2014 року становила 1 205 260,00 грн, тобто ринкова вартість предмета іпотеки, визначена цим звітом, майже в 2,5 рази вища за вартість, визначену у висновку про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки станом на 24 вересня 2013 року, на підставі якого визначалась початкова ціна предмета продажу, що впливає на розмір погашеної боржником заборгованості.

Також судом установлено, що в матеріалах виконавчих проваджень № 33392083 і № 38691913 відсутні дані про повідомлення боржника ОСОБА_1 про оцінку арештованого майна, вона не отримувала повідомлень щодо проведення оцінки її нерухомого майна в рамках виконавчого провадження.

На підставі вказаного, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що прилюдні торги з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, та неповідомлення позивача про проведення оцінки порушило її законне право на оскарження висновку про вартість майна у тому разі, якщо позивач вважає такий висновок недостовірним, а визначену у ньому вартість предмета продажу заниженою.

З урахуванням вказаного, встановивши, що оспорювані ОСОБА_1 прилюдні торги були проведені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» і Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна і ці порушення призвели до порушення законних прав та інтересів позивача, зокрема щодо оскарження висновку про вартість майна, на здійснення реалізації майна за ціною, яка відповідає ринковій та погашення заборгованості, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову і визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, судом обґрунтовано визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, оскільки воно було видано на підставі недійсного правочину (прилюдних торгів).

Так, статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів.

Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред`явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах.

Оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

У законі для окремих видів вимог може встановлюватися спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Таким чином, у справах про визнання недійсними торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Із матеріалів справи вбачається, що з вимогою про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, які були проведені 10 квітня 2014 року, ОСОБА_1 звернулася у червні 2014 року, тобто з дотриманням строку, встановленого статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Твердження заявника про необхідність застосування позовної давності до вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгівє безпідставними, оскільки ці вимоги є похідними та підлягають задоволенню, оскільки це свідоцтво було видано на підставі недійсного правочину (прилюдних торгів).

Крім того, за загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Звертаючись у червні 2016 року до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), ОСОБА_1 вказувала, що про існування оскаржуваного свідоцтва вона дізналася у травні 2016 року. Доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять.

Інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних і обґрунтованих судових рішень, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.

У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 21 березня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович