Справа № 168/363/20
Провадження № 2-о/168/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Назарука О.В.,

секретар с/з Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старовижівський сектор обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому архівних довідок, військового квитка, диплома про навчання та трудової книжки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в отриманих документах його прізвище зазначено як « ОСОБА_2 », що суперечить даним, зазначеним у паспорті, де його прізвище зазначено « ОСОБА_2 ». Через цю розбіжність Старовижівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Пенсійний фонд) йому відмовлено у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заявник у судове засідання не з`явився, представник заявника подав до суду заяву, в якій вказав, що подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу у його відсутності та відсутності заявника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове пояснення, в якому вказав, що управління не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , просить розглядати справу без його участі.

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно з статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка набрала чинності 01 січня 1975 року (була чинною на момент влаштування заявника на роботу вперше), робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. Особи, які приймаються на роботу в якості робітника або службовця вперше, зобов`язані подати адміністрації довідку про останнє місце роботи, видану за місцем проживання відповідним житлово-комунальним органом, сільським чи селищним Радою депутатів трудящих, вуличним комітетом (довідка, видана вуличним комітетом, повинна бути завірена райвиконкомом), а звільнені з лав Збройних Сил СРСР зобов`язані пред`явити адміністрації військовий квиток. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиній номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи.

З дослідженої в судовому засіданні трудової книжки, заповненої 05 грудня 1980 року (аркуш справи 9 - 11) встановлено, що вона видана на ім`я « ОСОБА_1 » (записано російською мовою). Згідно із записів трудової книжки встановлено, що ОСОБА_1 працювавав електриком в колгоспі ім. Ілліча в період з 01 грудня 1984 року - 01 грудня 1992 року, 01 грудня 1992 року колгосп ім. Ілліча перейменовано на колгосп «Полісся». У період з 01 грудня 1992 року по 20 серпня 1997 року ОСОБА_1 працював в колгоспі «Полісся». 20 серпня 1997 року колгосп «Полісся» перейменовано на КСП «Полісся». Зазначені періоди роботи Пенсійним фондом не враховано заявнику у страховий стаж при подачі документів для призначення пенсії за віком.

Судом встановлено, що 26 березня 2020 року Зав. Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району ОСОБА_3 видано архівну довідку № Б-158/01.18 про те, що згідно з книгою обліку трудового стажу і заробітку колгоспника ОСОБА_1 працювавав електриком в колгоспі ім. Ілліча в період з 01 грудня 1984 року - 01 грудня 1992 року, 01 грудня 1992 року колгосп ім. Ілліча перейменовано на колгосп «Полісся» (аркуш справи 14).

27 березня 2020 року Зав. Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району ОСОБА_3 видано архівну довідку № Б-159/01.18 про те, що у період з січня 1997 року по грудень 2000 року ОСОБА_1 працював в КСП «Полісся» (аркуш справи 15).

Згідно з довідкою Старовижівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 22 січня 2020 року №40/30/3-20 (аркуш справи 12), періоди отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_1 співпадають з відповідними записами внесеними у трудову книжку. Архівною довідкою року Зав. Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району ОСОБА_3 від 23 січня 2020 року (аркуш справи 13) також підтверджуються факти трудової діяльності заявника.

Крім того у дипломі про навчання №334950, виданого Старовижівським середнім профтехучилищем №26 вбачається, що ОСОБА_1 закінчив даний навчальний заклад 19 грудня 1984 року (аркуш справи 19). Довідкою Старовижівського професійного ліцею №170 від 06 липня 2020 року стверджується факт, що ОСОБА_1 начався в Старовижівському середньому профтехучилищі №26 з 10 червня 1984 року по 19 грудня 1984 року (аркуш справи 35).

З військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого Старовижівським РВК від 20 жовтня 1978 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу з 20 жовтня 1978 року по 20 жовтня 1980 року (аркуш справи 18). З довідки Старовижівського РВК №16 від 22 січня 2020 року вбачається, що згідно з військовим квитком НК №4026114 та облікової картки ОСОБА_1 проходив військову службу з 20 жовтня 1978 року по 20 жовтня 1980 року (аркуш справи 17).

Відповідно до пунктів 10, 11, Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 березня 2015 року N 295/5, невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту архівної довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів. Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами «так у документах».

З матеріалів справи встановлено, що заявник, досягнувши пенсійного віку, подав документи до Старовижівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області для оформлення пенсії за віком, однак отримав відмову у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що прізвище у представлених документах (двох архівних довідках, військовому квитку, диплому про навчання та трудовій книжці) « ОСОБА_2 » не співпадають з даними у паспорті (аркуш справи 8).

В судовому засіданні з паспорта, картки фізичної особи - платника податків, свідоцтва про народження встановлено, що заявник іменується « ОСОБА_1 », народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Залюття Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 5 - 7).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 25 травня 202 року № 756, на території сільської ради зареєстрований та проживає ОСОБА_1 , інших осіб із аналогічними прізвищем, ім`ям та по батькові на території сільської ради не було і немає (аркуш справи 16).

У зв`язку з наведеним, враховуючи, що у представлених документах збігаються ім`я та по батькові заявника, дата його народження, місце роботи, посада, період перебування заявника на роботі, навчанні, військовій службі, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав вважати, що розбіжності в написанні прізвища заявника є результатом допущеної орфографічної помилки через їх співзвучність, що, своєю чергою, свідчить про належність цих документів одній і тій же особі.

Встановлення факту належності вказаних документів необхідне заявнику для оформлення пенсії за віком, а враховуючи, що заявник не має іншої можливості, окрім як в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 258, 289, 263-265, 315, 294, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старовижівський сектор обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документів, а саме:

- трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка оформлена 05 грудня 1980 року;

- військового квитка НК №4026114, виданого Старовижівським РВК Волинської області 20 жовтня 1978 року;

- диплому про навчання НОМЕР_3 , виданого Старовижівським середнім профтехучилищем №26 21 грудня 1984 року;

- архівної довідки № Б-158/01.18 від 26 березня 2020 року, виданої Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- архівної довідки № Б-159/01.18 від 27 березня 2020 року, виданої Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук