ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/809/20 Справа № 207/509/19 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Мельнічук Вікторія Ігорівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійснимдоговору купівлі-продажу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_3

на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року про витребування доказів,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України яка розташована за адресою : 01601, м.Київ , вулиця Володимирська, б.26, надати інформацію про те, чи перетинала кордон України в період з 01.01.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , (російською мовою « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка мешкає: АДРЕСА_1 ) (а.с.20-21).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 посилаючись на незаконність ухвали, а також порушення судом 1 інстанції норм процесуального та матеріального права, просять ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 40-44).

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Постановляючи ухвалу про витребування доказів, суд 1 інстанції посилався на положення ст. ст. 84, 200 ЦПК України та зазначив, що докази такі як інформація про перетин кордону України ОСОБА_5 необхідна для об`єктивного вирішення справи по суті (а.с. 20-21).

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу на підставі норм статті 369 ЦПК України за наявними у ній матеріалами, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З виділених матеріалів справи вбачається, що 15.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Мельнічук В.І., Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

З клопотання про витребування доказів вбачається, що інформація про перетин особою державного кордону є конфіденційною та відповідно не може бути отримана безпосередньо позивачем (а.с. 17-19).

Згідно з ч. 2ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1ст. 84 ЦПКучасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третійстатті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинні бути зазначені вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2ст. 84 ЦПК України).

Частиною 4ст. 84 ЦПК Українипередбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленомустаттями 116-118 цього Кодексу.

Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Згідно з ч. 1ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, забезпечення доказів є механізмом збору і закріплення доказів до судового розгляду по суті та гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити до початку судового розгляду.

Неможливість надання (одержання) доказу може бути пов`язана з майбутнім знищенням, зіпсуттям доказу, очікуваною смертю свідка тощо, а ускладнення у наданні доказу може бути обумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів.

Забезпечення доказів є процесуальною дією суду, яка вчиняється за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів. Під особами, які мають право заявити про забезпечення доказів, маються на увазі суб`єкти доказування. Відтак, останні повинні довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів може стати неможливим або ускладненим. Суд не може здійснити заходи щодо забезпечення доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб`єкта доказування.

Інститут забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження та покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому.

На думку колегії суддів оскаржувана ухвала відповідає зазначеним нормам.

Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що клопотання про витребування доказів не містить обґрунтування обставин, які могли б підтвердити докази правильності висновків суду 1 інстанції не спростовують та є такими, що трактуються апелянтами на власний розсуд.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги стосовного того, що судом 1 інстанції не враховано відмови в наданні інформації Прикордонним відомством позивачу.

Посилання апелянтів на те, що позивач не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, так як це питання повинно вирішуватися при розгляді справи по суті.

Враховуючи вище викладене, ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року про витребування доказів відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року про витребування доказів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: