Номер провадження: 22-ц/813/7262/20
Номер справи місцевого суду: 522/4434/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 23 квітня 2020 року по справі за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг домоволодіння АДРЕСА_1 , а також суму витрат по оплаті судового збору з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 23 квітня 2020 року справі за заявою стягувача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг домоволодіння АДРЕСА_1 , а також суму витрат по оплаті судового збору з ОСОБА_1 повернуто без розгляду. Роз`яснено заявнику, що повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, 13.06.2020 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Обґрунтовуючи дане клопотання, апелянт зазначає, що вона пенсіонер та отримує мінімальну пенсію у розмірі 1563 грн., а також апелянт послалась на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ознайомившись з даним клопотанням, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно до ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Слід зазначити, що основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання.

Разом з тим, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, та таке клопотання сторони повинно бути обґрунтоване та документально підтверджене.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду апелянт не додала жодних доказів на підтвердження обставин її скрутного матеріального становища.

Щодо посилань апелянта про звільнення її від сплати судового збору як споживача відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слід зазначити наступне.

Частино третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з вказаною нормою права звільненню від сплати судового збору підлягають споживачі за подання ними позовів для захисту своїх порушених прав. Звільнення від сплати судового збору всіх учасників такого спору не передбачено. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 490/9711/15-ц, провадження № 61-9795св18.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, та у зв`язку з чим місцевим судом було ухвалене відповідне судове рішення.

Тобто, в даній справі ОСОБА_1 має процесуальний статус боржника, а не позивача, а тому пільги, що передбачені ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» на неї не розповсюджуються.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільнення від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на зазначене, оскільки заявником не надано достатніх і належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, апелянт в даній справі має процесуальний статус боржника та положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» на неї не розповсюджуються, клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 23 квітня 2020 року по справі за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг домоволодіння АДРЕСА_1 , а також суму витрат по оплаті судового збору з ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе