Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3845/19

номер провадження 2/695/517/20

23 червня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Юляна», Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Золотоноша про визнання договору оренди землі припиненим внаслідок закінчення строку його дії та повернення сторін у стан, який існував до здійснення реєстрації правочину, шляхом скасування запису про державну реєстрацію договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Юляна», Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Золотоноша про визнання договору оренди землі припиненим внаслідок закінчення строку його дії та повернення сторін у стан, який існував до здійснення реєстрації правочину, шляхом скасування запису про державну реєстрацію договору оренди.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЧР 5-17-298 від 15.11.2000р. він є власником земельної ділянки загальною площею 2,85 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.11.2009р. він уклав з ПП « ОСОБА_2 » договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, а саме до 01.11.2019р. На даний час вказану земельну ділянку протиправно використовує в своїй господарській діяльності ПП «Юляна», аргументуючи свою позицію тим, що реєстрація вказаного договору оренди була проведена 07.06.2012р., то і дія договору, відповідно до 2022р. Реєстрація договору оренди була проведена в Міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області, який не мав права вчиняти відповідні дії в силу вимог Указу Президента від 08.04.2011 р. за № 445/2011, яким скасовано Указ Президента від 14.08.2000р., що затверджував «Положення про Державний комітет України по земельних ресурсах».

Як наслідок, державна реєстрація Договору оренди землі від 07.06.2012р. не була проведена в порядку, встановленому законом, тобто, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації дія договору оренди землі з ПП «Юляна» закінчилася 01.11.2019р. Просив визнати припиненим Договір оренди землі укладений 01.11.2009 року, між ним і Приватним підприємством «Юляна» з 01.11.2019 р. внаслідок закінчення строку його дії відповідно до п. 29 Договору; повернути сторони у стан, який існував до здійснення реєстрації цих правочинів, шляхом скасування запису про державну реєстрацію договору оренди, здійсненного міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Золотоноша 07.06.2012 року, щодо земельної ділянки загальною площею 2,85 га, для ведення товарного сільгоспвиробництва, яка розташована в адмінмежах Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області та посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 5-17-298, виданим на ім`я ОСОБА_1 від 15.11.2000 року, який зареєстрований за №298.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 02.12.2019 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ПП «Юляна» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не мають законодавчого обґрунтування, тому у їх задоволенні має бути відмовлено. Зокрема, зазначалося, що позивач порушує питання про припинення договору оренди земельної ділянки від 01 листопада 2009 року.

Відповідно до умов п.7 вказаного договору його укладено строком на 10 десять років, починаючи з моменту державної реєстрації договору.

Державна реєстрація договору була проведена в установленому законом порядку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 1009 р. № 1021 « Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі». Зокрема, договір зареєстровано Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області 07.06.2012 року за № НОМЕР_1 .

Таким чином, відповідно до умов договору ПП «Юляна» має право на користування земельною ділянкою до 07.06.2022 року. Отже, зазначеними в позові правовими нормами не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим, а реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідношення може відбуватися шляхом розірвання договору.

Враховуючи викладене, оскільки позивач не оспорює сам факт укладення Договору оренди, його умови не суперечать положенням ЦК України та Закону України «Про оренду землі», він своєчасно отримує орендну плату за договором, та враховуючи правомірність правочину, Договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,85 га, розташованої в адміністратвних межах Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області є чинним, та відповідно до його умов, узгоджених сторонами, строк його дії закінчується 07.06.2022 року. Таким тином, ПП « ОСОБА_2 » не вбачає законодавчо визначених підстав для задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

У судовому засіданні представник ПП «Юляна» проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на викладені у відзиві доводи.

Представник відповідача Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Золотоноша в судове засідання не прибув. Від Міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноша Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшло повідомлення про те, що управління є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, тому не є відповідачем у даній справі.

Позивачем не заявлялося клопотання про заміну Міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноша Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області належним відповідачем або залучення співвідповідача по справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторони позивача, заперечення сторони відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Із договору оренди землі № б/н від 01 листопада 2009р. вбачається, що ПП «Юляна» та гр. ОСОБА_1 уклали даний договір та відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адмінмежах Драбівецької сільської ради строком на 10 років.

Пунктом 7 договору передбачено, що договір укладено на 10 років, починаючи з моменту з моменту державної реєстрації цього договору.

Даний договір зареєстрований у Міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області за №08239 від 07.06.2012 року.

У період з 2008 до 2010 років реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснювалася структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за № 641/7962. Вказаний нормативний акт втратив чинність тільки 07.07.2012 року відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України.

З 2011 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 за № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (зі змінами), що діяла до 01.01.2013, відповідними повноваженнями були наділені територіальні органи Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

З 01.01.2013 набрали чинність Закон України «Про Державний земельний кадастр», постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухомість майна, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Викладені в позовній заяві висновки є безпідставними, оскільки Міськрайонне управління Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області як орган виконавчої влади здійснювало свої повноваження до січня 2013 року. Законність державної реєстрації підтверджується відповідними записами в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, до якого перейшли повноваження управління Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області створено та зареєстровано 17 січня 2013 року.

На думку суду, аргументи позивача щодо відсутності повноважень у Міськрайонного управління Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області, що зводяться лише до Указу Президента від 08.04.2011 № 445/2011, яким стверджено Положення про Державне агентство земельних ресурсів України та установлено, що Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не взято до уваги, що набрання чинності Указу Президента про утворення органу виконавчої влади не є датою, з якої такі починають здійснювати свої повноваження.

Порядок утворення, реорганізація та ліквідація міністерств та інших центральних органів виконавчої влади регулюються Законом України «Про центральні органи виконавчої влади», ч. 7 ст. 5 якого (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) встановлює, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Президента України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з творення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.4 ст. 13 вказаного Закону територіальні органи міністерства набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи. Територіальні органи міністерства припиняються як юридичні особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про державну реєстрацію їх припинення.

Отже, твердження про незаконність державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки, укладеного між Позивачем та Відповідачем не базуються на нормах законодавства.

Таким чином, ПП «Юляна» набуло право оренди земельної ділянки після державної реєстрації Договору оренди землі від 01.11.2009р. в Золотоніському міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області, що повністю відповідає вимогам закону.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами як визначено у ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною 2 цієї статті Кодексувстановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 ЗК України).

Частиною 9 цієї ж статті Кодексу передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Аргументуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. 631 Цивільного кодексу України, частина друга якої визначає, що договір набирає чинності з моменту його укладення.

У той же час, позивач не врахував, що момент укладення договору регулює ст. 640 ЦК України. Відповідно до частини третьої вказаної статті (в редакції, чинній до 01.01.2013 року) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

І більше того, відповідно до ст.ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній до 01.01.2013 року, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, а укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Вищевказана позиція узгоджується і з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі № 925/1381/16, відповідно до якого виходячи з системного аналізу змісту положень статей 210, 640 ЦК України (в редакції, чинній до 01.01.2013) та статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі (в редакції, чинній до 01.01.2013), колегія суддів зазначає, що договір оренди землі може вважатися укладеним і таким, що набирає чинності, лише з моменту його державної реєстрації.

Отже, посилання Позивача на ст. 631 ЦК України та п. 29 Договору не повідає нормам законодавства та не дає підстави стверджувати, що строк дії Договору закінчився 01.11.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" однією з підстав для припинення договору оренди землі, на наявність якої і вказував позивач, є закінчення строку, на який його було укладено (ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі").

Проте позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 01 листопада 2009 року закінчився, тому підстави для визнання його припиненим і, як наслідок, для повернення сторін у стан, який існував до здійснення реєстрації, шляхом скасування запису про державну реєстрацію договору оренди - відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Золотоноша також не підлягають до задоволення, оскільки Міськрайонне управління Держгеокадастру у м. Золотоноша не є належним відповідачем в даному випадку, так як не порушувало право позивача, крім того, не є юридичною особою, оскільки є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Юляна», Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Золотоноша про визнання договору оренди землі припиненим внаслідок закінчення строку його дії та повернення сторін у стан, який існував до здійснення реєстрації правочину, шляхом скасування запису про державну реєстрацію договору оренди відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://ck.ck.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до відповідного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені цим судовим рішенням процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 03 липня 2020 року.