Номер провадження 2/754/3129/20
24 червня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.
за участю секретаря судових засідань Ковальової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 в листопаді 2019 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є рідною бабусею малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син позивачки, ОСОБА_2 має спільну дитину з ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідачі в офіційному шлюбі ніколи не перебували, але у період з 2007 по 2010 рік вели спільне господарство, були об`єднані спільним побутом. У січні 2019 відносини між батьками припинились, відповідачі перестали приймати участь у вихованні дитини, не цікавляться життям дочки, не надають кошти на утримання дитини, не має жодного контакту з дочкою, ані в режимі реального спілкування, ані шляхом телефону чи мережі інтернет, фактично батьки самоусунулись з життя дитини. Протягом останніх 5 п`яти років дитина перебуває на утриманні та вихованні позивачки, дитина забезпечена всім необхідним, добре харчується, веде активний спосіб життя. Відповідачі в свою чергу, не беруть жодної участі у вихованні дочки, тим самим ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, таким чином позивачка вимушена звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2019 року, було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до підготовчого засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановленої, шляхом внесення до протоколу судового засідання від 04.06.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Позивачка суду подала заяву відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи без її участі та постановити по справі рішення.
Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідачі до суду не з`явились, про час та місце як підготовчого, так і судового розгляду повідомлялись судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило.
В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної ради Київської області не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. В ході розгляду справи від представника Служби надійшло клопотання про здійснення розгляду справи у відсутності їх представника. На адресу суду направили висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд, вважав за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши наявні у справі докази, та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується відомостями, викладеними в свідоцтві про народження (а/з №300).
Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно матеріалів позовної заяви, малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачкою, саме вона займається її вихованням та утриманням, дитина забезпечена всім необхідним. Згідно довідки навчального закладу характеризується як спокійна, урівноважена, має достатній та високий рівень знань, приймає участь у класних спортивних та культурно - масових заходах.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не приймають участі у вихованні дитини, не цікавляться життям дочки її духовним та моральним розвитком. З копії довідки ДОП СП Бориспільського ВП УПП в Київській області, вбачається що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надмірно зловживають спиртними напоями, не мають офіційного працевлаштування та засобів для нормального виховання спільної дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку останні п`ять років виховує мати ОСОБА_2 , - гр. ОСОБА_1 .
У ході розгляду справи Головою Бориспільської районної державної адміністрації Київської області - В.І. Строкань, було надано суду висновок від 26.03.2020 року №48/07/46-1016, щодо доцільності позбавлення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , батьківських прав, в якому повідомлено, що відповідачі залишили дівчинку у бабусі ОСОБА_1 , яка наразі займається вихованням та навчанням дитини. Батьки дитини надмірно вживають спиртними напоями, не мають офіційного працевлаштування. Мати малолітньої - ОСОБА_3 веде аморальний, бродячий спосіб життя, на даний час її місце проживання невідоме, а батько ОСОБА_2 , проживає окремо від дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, наразі повністю самоусунувся від виховання дитини. Враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування Бориспільської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стосовно їх малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц)
За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що мати та батько дитини - відповідачі у справі, наразі не приймають участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини, а відтак вимога позивачки в частині позбавлення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню судом.
Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до Деснянського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, для внесення відмітки до актового запису №300 від 31.01.2009 року про народження дитини.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6, 150, 164, 165, 180 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 76-83, 141, 280-289, 352, 354-355, Розділом ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № №300) здійснений 31.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.
Після набрання рішенням законної сили його копію направити до Деснянського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, для внесення відмітки до актового запису № 300 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: