СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1841/20
10 червня 2020 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Войтенко Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Файчак В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням,
В листопаді 2019 позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Файчак Віталія Ігоровича, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 02.03.2001 року та зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації 16 березня 2001 року в реєстрову книгу за номером 4409. В зазначеній квартирі відповідачі зареєстровані, але фактично не проживають, жодних зобов`язань по утриманню будинку не несуть, будь-яке майно та/або особисті речі відвідачів в квартирі відсутні. Наявність реєстрації відповідачів в зазначеній вище квартирі не дає можливості позивачу в повній мірі реалізувати свої права власника стосовно належного йому нерухомого майна, а також суттєво збільшує витрати на житлово-комунальні послуги, платежі за утримання будинку та прибудинкової території, крім того тягне за собою певні складнощі щодо можливого продажу зазначеної квартири. У зв`язку з чим, позивач просить позбавити громадянина Франції ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 права користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_2 ;
Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2019 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 45).
Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідачів. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду з неврученням під час доставки з відміткою «адресат відсутній». В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судові повістки на ім`я відповідачів вважаються доставленими.
Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2020 було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 75).
Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Позивач в судовому засіданні був допитаний у якості свідка та пояснив, що є єдиним власником квартири, на прохання доньки він погодився зареєструвати в ній відповідачів, які фактично ніколи не проживали у вказаній квартирі. При цьому, зазначив, що квартира вже шість років здається офіційно в оренду, там проживають зовсім інші особи. З огляду на від`їзд відповідачів з території України, позивач позбавлений можливості вирішити спір в позасудовому порядку, у зв`язку з чим, позов просив задовольнити.
Свідок ОСОБА_6 , який є сусідом та проживає в квартирі АДРЕСА_3 , пояснив, що йому відомо, що позивач є власником квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку. В квартирі вже тривалий час проживають військовослужбовці. Відповідачі у вказаній квартирі ніколи не проживали і він їх не бачив.
Свідок ОСОБА_7 , яка є дружиною позивача підтвердила, що відповідачі ніколи не проживали у квартирі позивача. Позивач надав згоду на їх реєстрації за проханням доньки. Вже близько 6 років квартира здається в оренду іншим особам.
Відповідачі до суду не з`явились, повідомлялися належним чином, у тому, числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень) (а.с. 50, 51, 52, 53, 54, 55).
Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подали. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення позивача та його представника, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.03.2001 року квартира , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.7).
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади м. Києва про реєстрацію осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані станом на 09.08.2019: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Відповідно до договору №16-КЄС на тимчасове користування житловим приміщенням (квартирою) від 26.01.2017 року, між ОСОБА_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира військової частини ОСОБА_9 , було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12-17).
Згідно з договором №25-КЄС на тимчасове користування житловим приміщенням (квартирою) від 31.01.2018 року, між ОСОБА_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира військової частини ОСОБА_9 , було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 (а.с. 18-23).
Відповідно до договору №25-КЄС на тимчасове користування житловим приміщенням (квартирою) від 04.02.2019 року, між ОСОБА_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира військової частини ОСОБА_9 , було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 (а.с. 24-29).
Згідно з актом опитування адвокатом особи за її згодою від 10.10.2019 року ОСОБА_7 повідомила, що її чоловіку на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . На теперішній час вказана квартира передана в оренду військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України та використовується ними для проживання військовослужбовця ОСОБА_10 та її чоловіка, які безперервно проживають в зазначеній квартирі з 2014 року. В квартирі також зареєстровані, але фактично не проживають та ніколи не проживали іноземні громадяни: ОСОБА_2 та подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були тільки зареєстровані на час перебування на території України, майна та особистих речей за вказаною адресою не має, місце їх фактичного проживання на теперішній час невідоме (а.с.32).
Відповідно до акту опитування адвокатом особи за її згодою від 10.10.2019 року ОСОБА_11 , повідомив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_5 з 2007 року. Його сусідами є ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_7 , яким належить квартира АДРЕСА_1 , але вони фактично проживають за іншою адресою. В зазначеній квартирі проживав батько ОСОБА_1 ОСОБА_12 , який помер в 2014 році, після чого квартира була передана в оренду. З 2014 року і по теперішній час в зазначеній квартирі проживають наймачі ОСОБА_13 та її чоловік ОСОБА_14 . Зазначає, що не знайомий з іноземцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ніколи їх не бачив, та може підтвердити що вони ніколи не проживали та не проживають на сьогоднішній день в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 33).
Згідно з довідкою від 30 січня 2020 року №60/29-7,військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України орендує у громадянина ОСОБА_1 житлове приміщення (1 кімнатну квартиру) загальною площею 34,9 кв.м, (житлова 19,0 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , з 2014 року по теперішній час, для військовослужбовця військової частини ОСОБА_10 та її родини у складі 2х осіб, а саме: її та чоловіка ОСОБА_15 (а.с. 57).
Відповідно до Акту № 18 від 10.02.2020 року, майстром житлово-експлуатаційної дільниці №8-9 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" Пасенко О.В. на підставі заяви громадянина ОСОБА_1 від 05.02.2020 складено акт на предмет проживання в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначені особи на момент складання акту у квартирі не проживають, не проживання підтверджують сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_11 (а.с. 59).
Відповідно, відповідачі втратили інтерес до квартири, у добровільному порядку залишивши її як своє місце проживання.
Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення права власності без позбавлення права користування і володіння майном.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.
Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 16.01.2019 року в справі № 243/7004/17-ц.
Норма статті 391 ЦК України не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу.
Також Верховний Суд роз`яснив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі і не являються членами сім`ї позивача, не пов`язані з ним спільним побутом. Отже, право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2305,20 грн.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.12, 16, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 2305, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 19.06.2020.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Суддя Ю.В. Войтенко