Справа № 758/7929/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування та витрат на проведення експертизи,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явила у Подільському районному суді міста Києва позов до ПАТ «Страхова компанія «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування та витрат на проведення експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2018 року, о 08 год. 55 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Сеат», н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві, по вул. Набережно-Хрещатицька, 25, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.12.1 ПДР, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , який у свою чергу скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

У судовому порядку було встановлено, що винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сеат», н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна».

З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Країна», та отримала страхове відшкодування у розмірі 26054 грн. 93 коп.

Із таким розміром страхового відшкодування позивач не погодилась. З метою встановлення розміру майнової шкоди звернулась до ФОП ОСОБА_3 , відповідно до звіту якого вартість матеріального збитку становить 61007 грн. 47 коп.

Відтак, позивач просить суд стягнути на її користь різницю між вищевказаним розміром майнового збитку та фактично відшкодованою сумою у розмірі 26054 грн. 93 коп., а також витрати на експертне дослідження та судовий збір.

В судове засіданні позивач не з`явився. Представник позивача до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача також свого права на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, а також відзив, у якому проти задоволення позову заперечував повністю, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що 29.12.2018 року, о 08 год. 55 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Сеат», н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві, по вул. Набережно-Хрещатицька, 25, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.12.1 ПДР, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , який у свою чергу скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. (а.с. 12)

Постановою Подільського районного суду м. Києва винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано ОСОБА_2 (а.с. 12)

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 13-14)

Згідно Поліса № НОМЕР_5 , цивільно-правова відповідальність ТОВ «Алода» щодо автомобіля «Сеат», н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна», на страхову суму щодо майна у розмірі 100000 грн. 00 коп. (а.с. 56)

27.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з метою отримання страхового відшкодування. (а.с. 16)

Відповідно до Заяви про видачу готівки № від 28.03.2019 року на користь ОСОБА_1 було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 26054 грн. 93 коп. (а.с. 36)

Як вбачається з долученого до відзиву Дослідження спеціаліста № 98-D/50/0 від 19.12.2018 року майнова шкода спірного автомобіля становить 33665 грн. 92 коп. з урахуванням.

Відповідач у відзиві обґрунтовував, що сума страхового відшкодування була визначена на підставі вищевказаного дослідження з урахуванням її зменшення на суму податку на додану вартість у розмірі 5610 грн. 99 коп. та франшизи у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вищевказаним експертним дослідженням, позивачем було замовлено власну експертизу. Відповідно до Звіту № 105 про оцінку автомобіля, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку становить 61007 грн. 47 коп. (а.с. 18-33) Вартість експертного дослідження становить 1500 грн. 00 коп. (а.с. 35)

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування».

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 979 ЦК України встановлює, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Згідно ст. 8 вказаного Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Стаття 34.3. вказаного Закону передбачає, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Таким чином, спеціальний Закон передбачає виключну обставину, за якої потерпіла особа може самостійно (за власним замовленням) визначити розмір шкоди та страховик буде зобов`язаний відшкодувати саме такий її розмір, а саме: у разі якщо страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

В матеріалах справи відсутні докази того, що страховиком було порушено відповідний 10-денний строк для визначення розміру збитку. Відтак, суд вбачає, що визначення розміру страхового відшкодування та його виплата на користь позивача, були здійснені у встановленому законодавством порядку.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи те, що позивачем не було доведено факт порушення відповідачем процедури визначення розміру страхового відшкодування та у зв`язку з цим правомочність проведення експертного дослідження за власним замовленням, суд вбачає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування та витрат на проведення експертизи - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко