Справа № 495/2343/20
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 липня 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Славич Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без її участі, її позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання представник відповідача - Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, надав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла невістка позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 15 травня 2014 року, актовий запис №617.

За життя померла ОСОБА_2 заповіту не складала.

Той факт, що померла була невісткою позивача підтверджується рішенням суду №495/2218/17 від 24.04.2017 року про встановлення факту родинних відносин та свідоцтвом про шлюб сина позивача з ОСОБА_3 .

Син позивача, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 03 жовтня 2009 року, актовий запис №35.

Після смерті невістки ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, яка складається з земельної ділянки площею 6,77 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:0242.

Вказана земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту серії ОД№040707, виданого Білгород-Дністровським районним відділом земельних ресурсів 23 вересня 2004 року.

Позивачка звернулася до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з метою вирішення питання про прийняття спадщини, однак завідувачем державної нотаріальної контори Мельниченко ОСОБА_5 їй було відмовлено.

На даний час позивач фактично прийняла спадщину після смерті невістки ОСОБА_2 оскільки володіє та управляє спадковим майном.

Як вбачається з листа завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданова О.В. за вих. № 643/01-16 року, згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Згідно довідки від 20.03.2020 року №131, яка видана Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , , та дійсно вела спільне господарство з ОСОБА_2 , 1976 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2000 року по день її смерті.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для позивача має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у останньої права на спадкування за законом.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.328 ч.1, 1516-1218, 1261 ч.1, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто з 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки площею 6,77 га у межах згідно з планом, розташованої на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністрвськог району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0242, в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: