Справа № 361/2113/20
провадження № 4-с/361/59/20
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

16 червня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнка Євгенія Станіславовича та ОСОБА_2 , заінтересована особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнка Є.С. та ОСОБА_2 . Скарга обґрунтована тим, що 31 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом видано три виконавчих листи про стягнення з боржника ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 основного боргу, індексу інфляції та 3 % річних, а також витрат по сплаті банківської комісії та послуг нотаріуса, сплати судового збору. 10 лютого 2020 року вказані виконавчі листи подані до примусового виконання до Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Проте, вказані виконавчі документи повернуті стягувачу повідомленням, а не постановою про відмову у відкритті провадження. У цих повідомленнях виконавці зазначили, що виконавчий документ повертається, оскільки в ньому не зазначено дату народження та ідентифікаційний номер боржника. Вказані повідомлення направлені органами ДВС на адресу стягувача 13.03.2020 та отримані ним 16.03.2020, що підтверджується роздруківкою електронного відстеження поштових відправлень з сайту Укрпошти.

Скаржник просить: 1) винести рішення яким визнати незаконними дії державних виконавців Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнко Євгенія Станіславовича та ОСОБА_2 щодо порушення ними строків виконавчого провадження, повернення оригіналів виконавчого листа стягувану без винесення постанови про відмову у відкритті провадження; 2) винести рішення яким визнати незаконною бездіяльність державних виконавців Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнко Є.С. та ОСОБА_2 , що полягає у невинесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, не винесені постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, та безпідставного тримання виконавчих документів без винесення постанов та будь-якого процесуального оформлення; 3) винести рішення яким зобов`язати державних виконавців Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнко Є.С. та ОСОБА_2 , та Броварський міськрайонний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти виконавчі листи, видані 31 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом про стягнення з

боржника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 основного боргу, індексу інфляції та 3% річних, а також витрат по сплаті банківської комісії, та послуг нотаріуса, а також сплати судового збору, та відкрити по ним виконавчі провадження.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, просив про задоволення скарги.

Державні виконавці Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнко Є.С. і Попович А.О. та заінтересована особа Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до таких висновків.

31 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області видані 3 виконавчі листи №361/3114/19 про стягнення із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 основного боргу, індексу інфляції та 3 % річних, а також витрат по сплаті банківської комісії та послуг нотаріуса, сплати судового збору. (а.с. 5-7)

10 лютого 2020 року вказані виконавчі листи подані представником ОСОБА_1 ОСОБА_4 до примусового виконання до Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 8-10)

Відповідно до повідомлення старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович А.О., виданого 13 лютого 2020 року, виконавчий документ, а саме виконавчий лист №361/3114/19 від 31.01.2020 про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором № 16-06 від 16 червня 2018 року в сумі 20 00 гривень, 3% річних за період з 03.08.2018 року по 31.03.2019 року - 345 грн. 29 коп., індекс інфляції за період з 03.08.2018 року по 28.02.2019 року - 1503 грн. 59 коп., пеню відповідно до п. 8,4 договору за період з 03.08,2018 року по 31.03.2019 року 10500 грн. 00 коп., всього на загальну суму 32 348 грн. 79 коп., повернений стягувачу без прийняття до виконання. У повідомленні зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, не зазначена дата народження боржника.

Відповідно до повідомлення старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнко Є.С., виданого 13 лютого 2020 року, виконавчий документ, а саме виконавчий лист №361/3114/19 від 31.01.2020 про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті банківської комісії в сумі 17 грн 68 коп., поштові витрати в сумі 43 грн 80 коп., та оплату послуг нотаріуса за видачу довіреності на представника позивача в сумі 500 грн, повернений стягувачу без прийняття до виконання. У повідомленні зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, не зазначена дата народження та ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до повідомлення старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнко Є.С., виданого 13 лютого 2020 року, виконавчий документ, а саме виконавчий лист №361/3114/19 від 31.01.2020 про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн, повернений стягувачу без прийняття до виконання. У повідомленні зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, не зазначена дата народження та ідентифікаційний номер боржника.

Вищевказані повідомлення направлені органами ДВС на адресу стягувача 13.03.2020 та отримані ним 16.03.2020, що підтверджується роздруківкою електронного відстеження поштових відправлень з сайту Укрпошти.

Скарга подана до суду 23 березня 2020 року, отже, 10-ти денний строк на подання скарги з дня коли скаржник дізнався про оскаржувані повідомлення не пропущений.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У пункті 6 частини четвертої 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним».

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Таким чином, сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії державних виконавців ОСОБА_5 та ОСОБА_2 щодо винесення 13 лютого 2020 року повідомлень про повернення виконавчих документів №361/3114/19 стягувачу без виконання, є неправомірними, тому повідомлення від 13.02.2020 про повернення виконавчих документів №361/3114/19 стягувачу без виконання необхідно скасувати.

Крім того, враховуючи положення частини 2 статті 451 ЦПК України, суд вважає, що для поновлення порушених прав заявника також підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання державних виконавців Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження за виконавчими листами №361/3114/19 виданими 31 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у Справі № 914/3587/14 (провадження № 12-34гс19).

Інші доводи скарги та вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 447-453 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнка Євгенія Станіславовича та ОСОБА_2 , заінтересована особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ,- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державних виконавців Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнка Євгенія Станіславовича та ОСОБА_2 щодо винесення 13 лютого 2020 року повідомлень про повернення виконавчих документів №361/3114/19 стягувачу без виконання, та скасувати повідомлення від 13.02.2020 про повернення виконавчих документів №361/3114/19 стягувачу без виконання.

Зобов`язати державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнка Євгенія Станіславовича відкрити виконавче провадження за виконавчими листами №361/3114/19 виданими 31 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Зобов`язати державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович Анжеліку Олександрівну відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №361/3114/19 виданим 31 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Н.М. Петришин