Справа №150/185/20
Провадження № 2/150/94/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року с.Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Гендзьори О.О., прокурора Кізлика О.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Керівника Могилів - Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Могилів - Подільської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство «Могилів - Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів - Подільської міської ради, про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Могилів - Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Могилів - Подільської міської ради звернувся до Чернівецького районного суду Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство «Могилів - Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів - Подільської міської ради, з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що під час досудового розслідування кримінального провадження №000126 від 12.12.2018 встановлено, що 11 грудня 2018 року близько 23 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , під час сварки із своїм братом ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, нанесла один удар кухонним ножем в область грудної клітини справа, чим причинила відповідно до висновку судово - медичної експертизи №14/3 від 21.01.2019 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя на час їх утворення. Вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.04.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з іспитовим строком два роки. Вказаний вирок набрав законної сили 10.05.2019.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_2 упродовж 7 днів, а саме з 12.12.2018 по 19.12.2018, перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська ОЛІЛ», сума витрат, понесених лікарнею внаслідок лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 становить 4513грн. 88коп.

Функції щодо управління лікарнею делеговані Могилів-Подільській міській раді.

Оскільки, внаслідок вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, постраждав ОСОБА_2 , лікування якого здійснювалося за рахунок бюджетних коштів, чим порушено економічні інтереси держави, а лікарня та Могилів-Подільська міська рада не здійснюють захист вказаних інтересів держави, з даним позовом звернувся прокурор та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Могилів-Подільської міської ради в особі комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» 4513,88грн. відшкодування витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Представник Могилів-Подільської міської ради та представник КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» в судове засідання не зявилися, натомість, подали клопотання про розгляд справи у відсутність своїх повноважних представників, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Враховуючи те, що їх інтереси в судовому засіданні представляє прокурор, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність їх представників.

В судовому засіданні прокурор Кізлик О.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю і не заперечила проти їх задоволення.

Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» визначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу.

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року "Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання"передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Відповідно до п.п. 3, 4 вищезазначеного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами; стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Чернівецького районного суду від 08.04.2019 у кримінальному провадженні №000126 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. У подальшому вирок не оскаржувався та набрав законної сили 10.05.2019.

Вироком також встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України. Зокрема, встановлено, що 11 грудня 2018 року близько 23 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , під час сварки із своїм братом ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, нанесла один удар кухонним ножем в область грудної клітини справа, чим причинила відповідно до висновку судово - медичної експертизи №14/3 від 21.01.2019 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя на час їх утворення.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_2 , упродовж 7 днів, а саме з 12.12.2018 по 19.12.2018, перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені КНП «Могилів - Подільська ОЛІЛ», що підтверджується листом за вих. №01/01-05-458 від 28.02.2020 року (а.с.7).

Вартість ліжко-днів перебування потерпілого на лікуванні в хірургічному відділені КНП «Могилів-Подільського», згідно вищезазначеної довідки та відповідних розрахунків склала у грудні 2018 року - 644 грн. 84 коп.

Загальна вартість витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 склали 4513 грн. 88 коп.

Таким чином, з вини ОСОБА_1 заклад охорони здоров`я, який фінансується міським бюджетом, поніс витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 4513 грн. 88 коп., які на момент пред`явлення позову не відшкодовано.

В кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування коштів, витрачених лікарнею на лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення не заявлявся.

Відповідно до Статуту комунального некомерційного підприємства «Могилів - Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів - Подільської міської ради затвердженого рішенням 26 сесії Могилів-Подільської міської ради 7 скликання від 06.07.2018 № 678, Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування є комунальним некомерційним підприємством, яке є власністю територіальної громади міста Могилів-Подільського в особі Могилів-Подільської міської ради Вінницької області. Засновником та власником підприємства є територіальна громада міста Могилів-Подільського, від імені якого діє Могилів-Подільська міська рада.

Згідно листа КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» № 01/01-05-585 від 16.03.2020, остання фінансується з місцевого бюджету за рахунок коштів державної медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам та коштів місцевого бюджету (а.с.11).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_2 тілесні ушкодження, внаслідок яких потерпілий перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Могилів - Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування», а тому остання понесла витрати на загальну суму 4513грн 88 коп.

Між вказаними витратами та діянням відповідача є причинний зв`язок, відтак зазначені кошти мають бути стягнуті з відповідача.

Пунктом 3 статті 131-1 Конституції України, статтею 45 ЦПК України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами.

Випадки представництва прокуратурою інтересів держави в судах визначені ст.23 Закону України «Пpo прокуратуру». Зокрема, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99, інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Враховуючи те, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту

Згідно з ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Несплата відповідачем шкоди, заподіяної Могилів-Подільській міській раді у зв`язку із витратами понесеними КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування», яка фінансується з бюджету, в умовах гострого дефіциту бюджетних коштів негативно впливає на поповнення бюджету. Вищевказане суттєво порушує інтереси держави у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з відповідною позовною заявою з боку Могилів-Подільської місцевої прокуратури. Крім того, безпосередньо службові особи Могилів-Подільської міської ради та КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» своєчасно не звернулись до суду із позовом про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування потерпілого від злочину, чим виявила бездіяльність, а тому звернення прокурором до суду про стягнення коштів є обґрунтованим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є належним чином обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто в сумі 2102грн.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265,280-284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ) на користь Могилів-Подільської міської ради (пл.Шевченка, 6/16, м.Могилів-Подільський Вінницької області, 24000, ) до місцевого бюджету м. Могилів-Подільського (одержувач: АТ КБ "Приватбанк", МФО 302689, р/р НОМЕР_1 ) понесені Комунальним некомерційним підприємством «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 4513 гривень 88копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ) в дохід держави судові витрати по справі в сумі 2 102 гривні 00 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Чернівецький районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 06.07.2020 р.

Головуюча суддя Б.Б. Кушнір