Провадження 2/127/1974/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служби у справах дітей виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся позивач з вищезазначеною позовною заявою. Однак дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У позовній заяві вказується, що ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 . Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи, наданою департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради на запит суду відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, остання зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач з листопада 2019 року виїхала до Швейцарії.

При цьому позивачем не вказано адресу її перебування чи перебування її представника, хоча відповідно до попереднього рішення служби захисту дітей та дорослих округу Хінвіль від 17.03.2020 року позивач є учасником відповідного процесу щодо розгляду заяв відповідача про повернення дитини та розгляду заяви позивача про опікунство.

2) Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд звертає увагу, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України).

Таким чином, позивачу слід конкретизувати позовні вимоги, зазначивши, за якою адресою просить суд визначити місце проживання дитини разом із батьком.

3) Згідно з п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Натомість позивачем хоч і зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не здійснювалися, однак не вказано які саме, не надано доказів ні на підтвердження факту їх вживання, ні на підтвердження їх безрезультатності.

Крім цього, як вбачається із попереднього рішення служби захисту дітей та дорослих округу Хінвіль від 17.03.2020 року заява позивача щодо отримання опікунства над дитиною буде розглянута на головному засіданні, однак у позовній заяві не вказано про результати відповідного головного засідання.

Також, у позовній заяві не вказано, чи звертався позивач у порядку Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей за допомогою у поверненні дитини, яка незаконно вивезена.

4) Згідно з п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Натомість, позивачем не зазначено, чи існують докази, які не можуть бути подані до позовної заяви.

5) Позивачем залучено до участі у справі службу у справах дітей Вінницької міської ради, хоча відповідна служба створена при виконавчому органі ради.

Як вбачається із листа від 11.03.2020 року сім`я відповідача була знята з обліку 06.02.2020 року у зв`язку зі зміною місця проживання.

Крім цього, як вбачається із тексту попереднього рішення служби захисту дітей та дорослих округу Хінвіль від 17.03.2020 року, дитина сторін поміщена до відділу кризового втручання дитячого будинку Ентлісберг у м. Цюріх, Швейцарія.

Згідно із ч.1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

А відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Поняття територіальної громади визначено у ст.1 цього закону як жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр.

Таким чином, повноваження Вінницької міської ради як представницького органу громади м. Вінниця обмежується територією м. Вінниці і не поширюєтсья на територію відповідного кантону Швейцарії, де на даний час перебуває дитина, визначити місце проживання якої просить суд позивач.

Більше того, позовна заява не містить обгрунтування щодо підсудності справи судам України, хоча із матеріалів позовної заяви вбачається наявність іноземного елементу, адже дитина сторін та відповідач на час звернення до суду із позовом перебувають на території Швейцарії.

Відповідно до ч.1 ст.479 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Поняття іноземного елементу визначено у п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про міжнародне приватне право", де вказано, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Положенням ч.1 ст.3 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Положенням ч.2 ст.75 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження того, що у суді чи іншому юрисдикційному органі Швейцарії немає спору між зазначеними сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) про той самий предмет і з тих самих підстав, з урахуванням розгляду службою захисту дітей та дорослих округу Хінвіль заяви позивача від 01.03.2020 року.

Також у позовній заяві необхідно вказати, відповідно до якого пункту ст.ст.75-76 Закону України "Про міжнародне приватне право" вказаний спір підсудний судам України.

Крім цього, Україною ратифікована 14.09.2006 року і набрала чинності 01.02.2008 року Конвенція про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей, яка ратифікована також Швейцарією 27.03.2009 року та вступила в дію з 01.07.2009 року.

У ч.1 ст.1 конвенції визначено її цілі, серед яких визначити державу, органи якої мають юрисдикцію вживати заходів, спрямованих на захист особи чи майна дитини, визначити право, що застосовується до батьківської відповідальності, забезпечити визнання та виконання таких заходів захисту в усіх Договірних Державах.

При цьому, поняття батьківської відповідальності для цілей Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей включає повноваження, що випливають з батьківських чи будь-яких аналогічних відносин, які визначають права, обов`язки та представництво стосовно особи чи майна дитини батьків, опікунів або інших законних представників (ч.2 ст.1 конвенції).

Відтак, вказана конвенція містить колізійні норми щодо матеріального права, яке підлягає застосуванню і для визначення місця проживання дитини з одним із батьків, та юрисдикції відповідних органів.

Зокрема, з приводу юрисдикції відповідно до ч.2 ст.5 конвенції визначено, що з урахуванням статті 7 Конвенції, у разі зміни звичайного місця проживання дитини на іншу Договірну Державу, юрисдикцію мають органи Держави нового звичайного місця проживання.

У ст.7 цієї конвенції зазначено, що у разі неправомірного переміщення або утримування дитини органи Договірної Держави, в якій дитина мала звичайне місце проживання безпосередньо до переміщення або утримування, зберігають свою юрисдикцію доти, доки дитина не набуде звичайного місця проживання в іншій Державі та кожна особа, установа або інший орган, які мають права опіки, не погодяться з переміщенням або утримуванням або дитина не проживе в такій іншій державі протягом періоду, що становить принаймні один рік після того, як особа, установа або інший орган, які мають права опіки, дізналися або повинні були дізнатися про місцеперебування дитини; не триває розгляд прохання про повернення, поданого в цей період, та дитина прижилася в новому середовищі.

Таким чином, позивачу слід надати докази на підтвердження того, що у Швейцарії дитина не набула нового звичайного місця її проживання у розумінні вказаної вище конвенції (тобто положення ч.2 ст.5 конвенції не застосовуються у даному випадку) або є умови для застосування ст.7 вказаної конвенції (тобто у разі неправомірного переміщення або утримування дитини, про що також необхідно надати відповідні докази).

Відповідно до ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служби у справах дітей виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: