Справа № 279/1133/20
Провадження 2/279/950/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Комарової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Веллфін», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ « Веллфін», в якому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обгрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. 20.08.2019 року, винесено виконавчий напис № 2059, яким звернуто стягнення заборгованості у безспірному порядку в сумі 137841 гривень з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ " Веллфін". Про винесення виконавчого напису позивачу стало відомо з копії виконавчого напису нотаріуса, який був направлений на її адресу Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області.

Позивач зазначила, що згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріусом не було взято до уваги , що заборгованість нараховувалась і, напевно була відображена у певному розрахунку, поданому нотаріусу, внаслідок арифметичних дій відповідача ТОВ « Веллфін», який розрахував її на власний розсуд. При цьому розмір заборгованості не був погоджений з нею, тому з сумою заборгованості вона не згодна, а нотаріус не проводить самостійних обчислень.Також відповідачем подано у державну виконавчу службу, приватному нотаріусу договір позики від 10.07. 2017 року № 222636, замість кредитного договору. Крім того позивач не ставила у договорі позики електронного підпису К56ZуА та жодного іншого підпису. На сайтах Міністерства цифрової трансформації України та Деркомстату ТОВ « Веллфін» не значиться серед акредитованих центрів сертифікацї ключів, а відповідно не має права ідентифікувати особистий ключ позивача.

Таким чином, нотаріус не переконався належним чином у наявності ідентифікуючих

позивача даних, безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису. Будь яких грошових коштів ОСОБА_1 у ТОВ « Веллфін» не отримувала.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить їх задоволити. Представник відповідача ТОВ « Веллфін» в судове засідання не з,явився, про розгляд справи справи повідомлений чином, причини неявки суду не відомі. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. та представник Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирсьбкій обласьті , в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про щзо свідчать розписки про отримання судових повісток.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів без фіксації технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Таким актом є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, у відповідності до ст.87 Закону України « Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій , зокрема, мають бути зазначені : відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання зобов"язання боржником.

12.08.2019 року за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю « Веллфін» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2059 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № 222636 від 10.07.2017 року за період з 10.07.2017 року по 27.05.2019 року. Сума заборгованості ,яка підлягає стягненню складає 137 841 грн, у тому числі:- заборгованість за основною сумою позики - 5500 грн.

-заборгованість за відсотками згідно договору - 64 251 грн.,- заборгованість за простроченими відсотками згідно договору - 68090 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Веллфін», складає 137 841 грн.

17.09.2019 року за вказаним виконавчим написом старшим державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. №2 « Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34,36,87,88 Закону України « Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Відповідно до ст. 88 Закону України « Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі по тексту - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу.

При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум в частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило, у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано із часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису заборгованість може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності сум немає.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, що не свідчать про безспірність вимог банку щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , то, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України , ст.ст.34,87,88 Закону України « Про нотаріат», суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити .

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом Станіславом Олександровичем, 20.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2059 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 137841 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Веллфін» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Веллфін» (, адреса: 03061 м. Київ вул. Героїв Севастополя,48) на користь ОСОБА_1 840 грн.80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів.

Суддя: Коваленко В.П.