ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/341/19
Провадження № 22-ц/4820/260/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представників учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, (далі по тексту Управління), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, скасування у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки та поновлення запису про державну реєстрацію земельної ділянки з апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року, суддя Федорук І.М.,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року прокурор звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05.01.2018 року №22-159-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:015:0010, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.; витребування у ОСОБА_2 на користь держави вказаної земельної ділянки; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, кадастровий номер :04:015:0014; скасування у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0014 та поновлення запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0010.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 на час отримання зазначеної земельної ділянки використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок, а тому вищевказаний наказ підлягає визнанню недійсним та, у зв`язку з цим, на користь держави слід витребувати спірну земельну ділянку. Крім того вказував, що ОСОБА_2 об`єднала належні їй земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0010. Відновлення державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є умовою захисту прав держави.

З метою підтвердження своїх повноважень на звернення до суду з позовом в інтересах держави прокурор зазначив, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області самостійно не може звернутися з даним позовом до суду, оскільки оскаржуваний наказ Управління був реалізований шляхом оформлення права власності на земельну ділянку на ОСОБА_1 . Крім того, саме незаконні дії Управління призвели до порушення права держави на спірну земельну ділянку, в зв`язку з чим ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у даній справі, і не може набути процесуального статусу позивача.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 05.11.2019 року позов задоволено. Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-159-СГ від 05 січня 2018 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:015:0010, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №27502490 від 13 серпня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014. Витребувано у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:015:0010 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Скасовано у поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014 запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Поновлено у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:015:0010. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ) на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в розмірі 2401,25 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в розмірі 4802,5 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в розмірі 2401,25 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просило скасувати рішення суду в частині визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-11274-СГ від 13.06.2017 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:015:0010, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; витребування у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:015:0010 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; скасування у поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014 запису про державну реєстрацію цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:015:0010; стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь прокуратури Хмельницької області судового збору в розмірі 2401,25 грн. та ухвалити нове судове рішення в цій частині. Визнати незаконними та скасувати пункти 2-4 наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-11274-СГ від 13.06.2017 року; задовольнити позовну вимогу про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №27502490 від 13 серпня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:00001. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку площею 2 га в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом №22-11274-СГ від 13.04.2017 року у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального права, зокрема, ЗК України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженому постановою КМУ від 17.10.2012 року, №1051. Крім того апелянт послався на неправильне вирішення судом питання розподілу судових витрат між сторонами, оскільки неправомірні дії щодо спірної земельної ділянки вчинив відповідач ОСОБА_1 , який незаконно оформив право власності на спірну землю, тому понесені позивачем судові витрати в даній справі повинні бути стягнуті виключно з ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав рішення суду першої інстанції, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначив, що судом першої інстанції вірно встановлено всі обставини справи, перевірено підстави та доводи прокурора щодо представництва держави у суді.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Прокурор та представник ОСОБА_2 в суді проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Чабанівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-11274-СГ від 13.06.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Чабанівської сільської ради Хмельницького району. Надано у власність ОСОБА_1 земельні ділянки площею по 1,0 га (кадастровий номер :05:001:0371 та :05:001:0373) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Чабанівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

13.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. При цьому повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-159-СГ від 05.01.2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :04:015:0010) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.03.2019 року ОСОБА_1 15.01.2018 року зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку, будучи власником земельних ділянок з кадастровими номерами :05:001:0371 та :05:001:0373, які були передані йому безоплатно.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :04:015:0010 ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 , яка об`єднала вказану земельну ділянку з іншими земельними ділянками загальною площею 26 га з кадастровим номером 040150014, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. 11.04.2018 року Відділом у Городоцькому районі управління Держегокадастру у Хмельницькій області було відкрито поземельну книгу на вищевказану земельну ділянку площею 26 га з кадастровим номером 040150014. 13.08.2018 року Олешинською сільською радою Хмельницького району відбулася державна реєстрація речового права на вказану землю, присвоєно реєстраційний номер 27502490 у Державному реєстрі прав.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора суд виходив з доведеності обставин, які свідчать про порушення права держави на земельну ділянку з боку відповідачів та необхідності захисту порушеного права в обраний позивачем спосіб. Однак такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно припису ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2,0 гектара (п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області (далі-Положення), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, таким відповідним центральним органом хє Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.

Положення передбачає, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є територіальним органом Держгеокадастру та реалізує його повноваження на території Хмельницької області, зокрема здійснює розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів, а також одночасно наділене повноваженнями здійснення державного контролю (нагляду) за додержанням земельного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Станом на 15.01.2018 року (набуття у власність земельної ділянки площею з кадастровим номером :04:015:0010) у власності ОСОБА_1 перебували земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0371 та :05:001:0373, які були йому надані безоплатно із земель державної власності, а, отже, він скористався своїм правом, передбаченим ст. 116 ЗК України повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

При здійсненні функцій із розпорядження землями, зокрема здійснюючи розгляд заяви ОСОБА_1 про передачу спірної земельної ділянки у власність, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, перевіривши її та встановивши вже реалізоване право ОСОБА_1 на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відповідно до вимог ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, мало не допустити зазначених порушень, відмовити у погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не відповідає положенням закону, відмовити ОСОБА_1 у передачі спірної земельної ділянки у власність.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» посадові особи ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, які здійснюють ведення Державного земельного кадастру, отримують інформацію з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав відповідно до частини третьої статті 32 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державних кадастрових реєстраторів інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених цим Законом, надається в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки має безпосередній доступ та користується відомостями з Державного земельного кадастру в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із вищевикладеним, посилання ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області щодо правомірності їх дій через відсутність підстав для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 та введення останнім ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області в оману шляхом шахрайства, є необґрунтованими, оскільки, маючи відповідно до ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 15, ст.ст. 30, 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» доступ до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру службові особи ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не перевірили наявність у власності фізичної особи земельної ділянки даного виду цільового призначення та площі, раніше набутої в порядку безоплатної приватизації.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верхового Суду від 29.05.2019 року, справа №367/2022/15-ц, власник з дотриманням статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

За вказаних обставин висновок суду щодо задоволення вимоги позивача про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису №27502490 від 13.08.2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014 є обґрунтованим.

При цьому слід зазначити, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише в разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Суд першої інстанції, з`ясувавши, що право власності на спірну земельну ділянку державної власності було отримано відповідачем ОСОБА_1 з порушенням вимог Закону, внаслідок недотримання законодавчих актів під час безоплатної передачі земельної ділянки особі з боку державного органу, уповноваженого від імені держави здійснювати таку безоплатну передачу, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, тобто спірна земельна ділянка вибула з володіння власника-держави поза його волею, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для витребування зазначеної земельної ділянки від добросовісного набувача, ОСОБА_2 в порядку ст. 388 ЦК України.

При цьому суд обґрунтовано керувався практикою Європейського суду з прав людини як джерелом права при вирішенні справи.

Так, відповідно до практики ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

На думку суду, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_2 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.

Так, статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної власності.

Прийняття рішення про передачу земель державної власності в приватну власність із земель державної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 незаконно отримав земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0010 та відчужив її за договором купівлі-продажу.

За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора до суду з вимогою витребування спірної земельної ділянки з володіння ОСОБА_2 є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.

В той же час необхідно звернути увагу на ту обставину, що оскільки чинним законодавством не передбачено можливість витребовування окремо визначеної земельної ділянки, державна реєстрація якої в Державному земельному кадастрі скасована, оскільки відсутній такий об`єкт цивільних прав як земельна ділянка з кадастровим номером :04:015:0010, тому відсутні правові підстави для витребування цієї земельної ділянки з відповідним кадастровим номером. В той же час, оскільки межі, координати, конфігурація та площа земельної ділянки, яка незаконно вибула з державної власності міститься в документації із землеустрою, на підставі якої була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :04:015:0010, тому з метою реального витребовування з володіння спірної земельної ділянки необхідно витребувати земельну ділянку площею 2 га в межах, координатах, та конфігурації, які присвоювався вищевказаний кадастровий номер до перенесення в архів Державного земельного кадастру.

Щодо задоволення судом позовних вимог про скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0014 та поновлення запису про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :04:015:0010, необхідно звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Частиною першою статті 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Підстави для скасування державної реєстрації визначені ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», зокрема у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Ведення поземельної книги врегульовано ст. 25 цього Закону та Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженим постановою КМ України №1051 від 17 жовтня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 25 цього Закону поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до п. 60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Пунктом 61 Порядку передбачено, що скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

Судом встановлено, що 13.08.2018 року внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єднання об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок, належних ОСОБА_2 , серед яких земельна ділянка з кадастровим номером :04:015:0010, право власності на яке набуто ОСОБА_1 з порушенням вимог закону.

За встановлених вище обставин колегія суддів вважає за необхідне частково не погодитися з висновками суду першої інстанції щодо правильності обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0014 та поновлення запису про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :04:015:0010.

Натомість, у відповідності з вимогами ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» в даному випадку підлягає скасуванню не запис у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0014, а державна реєстрація вказаної земельної ділянки.

Поновлення у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0010 суперечить змісту статті 19 Конституції України та п. 67 Порядку ведення державного земельного кадастру.

Судом першої інстанції помилково ототожнено такі юридичні поняття як «запис у поземельній книзі» та «державна реєстрація земельної ділянки».

У поземельній книзі містяться відомості, зокрема, щодо місця розташування, цільового призначення, площі, нормативної грошової оцінки, речових прав, обтяжень і обмежень відповідної земельної ділянки.

Кадастровий номер земельної ділянки визначається системою Державного земельного кадастру автоматично, на титульному аркуші поземельної книги та на кожній сторінці поземельної книги. Однак поземельна книга не містить окремого запису з номером і датою внесення кадастрового номера земельної ділянки до поземельної книги. Саме з присвоєнням кадастрового номера (державною реєстрацією земельної ділянки) відкривається поземельна книга, а кадастровий номер є номером поземельної книги.

У разі скасування кадастрового номера у випадках, передбачених ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» поземельна книга закривається відповідно до ч. 4 ст. 25 вказаного Закону, скасований кадастровий номер відповідно до ч.ч. 7, 8 цього Закону не може бути присвоєний іншій земельній ділянці, а інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Згідно п. 67 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється включно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених п. 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до п. 156 цього порядку (п. 57 Порядку).

В той же час на підставі п.п. 60, 61 Порядку запис у поземельній книзі може скасовуватися та поновлюватися за рішенням суду, однак кадастровий номер не є записом у поземельній книзі, а є її номером згідно абз. 4 п. 50 Порядку, тому скасування у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0014 не відповідає вимогам зазначених вище нормативних актів.

За встановлених обставин оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання розподілу судових витрат між сторонами апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи в суді першої інстанції прокурор сплатив 9605 грн. судового збору за подання позовної заяви, які містять п`ять вимог немайнового характеру.

Враховуючи, що одна позовна вимога немайнового характеру підлягає залишенню без задоволення, судові витрати позивача по сплаті судового збору в суді першої інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів в рівних частках пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і становитимуть по 2561 грн. 33 коп. з кожного (9605:5=1921х4=7684:3=2561,33 грн.), а всього 7684 грн.

За подання апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області сплачено 14407,50 грн. З урахуванням задоволених вимог апеляційної скарги з позивача на користь апелянта підлягає стягнення 2881,50 грн. як за одну вимогу немайнового характеру: (14407,50:5=2881,50).

За встановлених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-159-СГ від 05 січня 2018 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:015:0010, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №27502490 від 13 серпня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0014.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0014.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2 га в межах, координатах та конфігурації, якій присвоєно кадастровий номер :04:015:0010 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, до перенесення в архів Державного земельного кадастру.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ), ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 2561 грн. 33 коп. з кожного, а всього 7684 грн.

Стягнути з прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ) 2881 грн. 50 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 липня 2020 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко