Справа № 648/2041/20
Провадження № 2/648/668/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Кусік І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 (в порядку ч.2 ст. 315 ЦПК України) про встановлення факту, що має юридичне значення, якою просила суд: становити факт, що має юридичне значення, визнавши обставини, вказані у позові об`єктивним, сам позов підлягаючий задоволенню, а саме, що продовольчий склад площею 517,5 м. кв., розташований на земельній ділянці комунальної власності площею 0,2795 га. за адресою АДРЕСА_1 придбано позивачем, ОСОБА_1 , на законних підставах і на сьогоднішній день це є приватна власність разом із земельною ділянкою за кадастровим № :01:016:0016.

До позовної заяви було долучено лише копію довіреності на представника, копію позову та оригінал квитанції про оплату судового збору в сумі 860,00 грн.

Разом з цим, прохальною частиною позовних вимог ОСОБА_1 просила суд: витребувати від інвентар бюро Херсонської області інвентарну справу будинку АДРЕСА_1 ; від відділу Держземгеокадастру в Білозерському районі Херсонської області витребувати розроблену технічну документацію, стосовно кадастрового номера :01:016:0016; призначити по справі земельно-технічну експертизу.

Положеннями ст. 293 ч.1,5 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з позовної заяви, зокрема, з прохальної її частини, позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що не відповідає вимогам ст. 293 ЦК України, так як вказані факти можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження - непозовного цивільного судочинства. При цьому, частина заявлених ОСОБА_1 вимог містить ряд клопотань та заяв процесуального характеру, які не можуть бути розглянуті судом в рамках ЦПК України як позовні вимоги.

Положеннями ст. 2 ЦПК України визначені завдання та основні засади цивільного судочинства . Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимогами ст. 5 ЦПК України визначені, способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При цьому, згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на висновок суду про неможливість розгляду судом даної заяви в рамках позовного провадження ЦПК України, суддя відмовляє ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі відповідно до вимог ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 13, 186 ч. 1 п. 1, 293 ч.1,5 ЦПК України, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (вул. Придніпровська, с. Токарівка Білозерського району Херсонської області) до ОСОБА_2 (вул. Придніпровська, с. Токарівка Білозерського району Херсонської області) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно п.п 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Кусік І.В.