Справа №: 343/963/20
Провадження №: 2/0343/427/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/963/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 7 лютого 2009 року у виконкомі Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1, малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, всі судові витрати теж залишити за нею.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.02.2009 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Від цього шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її вихованні та утриманні. Після одруження вона з відповідачем проживали в квартирі її батьків. На перших порах у них була нормальна сім`я, але з часом відносини між ними почали погіршуватись, часто виникати конфлікти та суперечки через абсолютно різні погляди на життя. Чоловік постійно їй виставляв претензії, які супроводжувались безпідставними ревнощами. Натомість сам жив у своє задоволення і практично не приділяв їй з дитиною ніякої уваги. Часто їх сварки супроводжувались агресивною його поведінкою. Тривалий час вона терпіла зверхнє ставлення чоловіка до неї та скандали заради збереження сім`ї, а також для того, щоб їх дитина мала і тата, і маму у спільному шлюбі. Всі її прохання змінити своє ставлення до життя виявились безрезультатними. Постійні сварки та скандали з боку відповідача призвели до того, що вони почали віддалятися один від одного і фактично стали чужими людьми. Таким чином, не зважаючи на те, що офіційно вона з відповідачем ще перебуває у шлюбі, вони більше року проживають окремо. За таких обставин вважає, що їх шлюбні стосунки припинені, сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Надання строку на примирення не виправить стану їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею. Прізвище залишити їй « ОСОБА_1 ».

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак кожен з них письмово просив справу розглядати у їх відсутності, прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні, позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав та підтвердив, що їх сім`я існує лише формально, вони вже деякий час разом не проживають та майже не спілкуються, а також вказав, що їх шлюб зберегти неможливо, оскільки погані відносини між ними тривають більше двох років.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 15.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

24 червня 2020 року від позивачки надійшла заява про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні у її відсутності, а від відповідача - заява про визнання позову та розгляд справи без його участі, в тому числі про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Такі їх дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Отже, відповідач правом подати відзив на позов не скористався, однак подав письмову заяву про визнання позову.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі з 7 лютого 2009 року, який зареєстрований виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 27.06.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області (а.с.6).

Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.06.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області, за час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1 (а.с.7).

Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній.

Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин вже декілька місяців.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду:

вивчивши зміст поданих сторонами заяв, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідач. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, позивачкою по справі.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дочку залишити проживати з матір`ю.

Питання судових витрат суд вирішує виходячи із позовних вимог позивачки, в яких вона просить залишити їх за собою.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 7 лютого 2009 року виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повний зміст рішення суду складено 24 червня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич