справа №619/2647/20
провадження №2-о/619/43/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання.
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, заінтересована особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким заявник - ОСОБА_1 , з 1996 року та по день його смерті проживала спільно однією сім`єю разом без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство.
Після смерті ОСОБА_2 залишилось майно майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Фрунзе, правонаступником якого є ППАФ «Весна», в розмірі 11 590 гривень або 0, 147 відсотків, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ- НОМЕР_1 -26 № 566, виданий Терешківською сільською радою Сумської області, а також інше майно.
Майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Фрунзе набутий померлим ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на яке підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 04 листопада 2005 року державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області у спадковій справі №415/2002, зареєстровано в реєстрі за №2119.
Вважаючи ОСОБА_2 своїм чоловіком, заявник відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, 22 грудня 2010 року звернулась до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець 4 черги відповідно до ст. 1264 ЦК України.
На підставі заяви ОСОБА_1 державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кроль Ганною Геннадіївною у спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу №50518647 (номер справи у нотаріуса 1088/2010), а заявнику виданий витяг про її реєстрацію від 22.12.2010 за №25723639.
Постановою державного нотаріуса Стрельникова А.С. П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 19 травня 2020 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що у спадковій справі відсутні документи, які підтверджують наявність підстави закликання заявника до спадщини як спадкоємця за законом будь-якої черги, адже в офіційному шлюбу заявник із ОСОБА_2 на момент його смерті не перебувала, а факт спільного проживання судом не встановлений.
Також зазначена постанова нотаріуса містить інформацію, що в матеріалах спадкової справи №1088/2010 відсутні заяви (про прийняття спадщини, відмову від спадщини, тощо), від інших спадкоємців.
Отже заявник єдина спадкоємиця після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство, як за адресою реєстрації його постійного проживання: АДРЕСА_1 , так і за місцем реєстрації заявника в АДРЕСА_2 .
Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має, тому відсутній спір про право щодо успадкування майна, яке залишилось після його смерті.
Заявник вважає себе дружиною померлого ОСОБА_2 , хоча офіційно шлюб вони не реєстрували.
Так, протягом більше ніж 15 років заявник з ОСОБА_2 проживали спільно, опікувались друг другом, вели спільне господарство, піклувались та виховували доньку заявника від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 .
Обставини спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із померлим ОСОБА_2 заявник підтверджує тим, що вона познайомилась з померлим ще у 1996 році та вони вирішили проживати спільно як чоловік та дружина.
Заявник разом зі своєю донькою ОСОБА_4 та за згоди ОСОБА_2 переїхала в його квартиру АДРЕСА_3 .
В подальшому за ініціативи ОСОБА_2 на користь доньки заявника ОСОБА_4 він здійснив коштовний подарунок, передавши їй за договором дарування та безоплатно належне йому майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Такий коштовний подарунок померлим здійснений так як він вважав її рідною людиною. Донька разом із заявником та померлим ОСОБА_2 тривалий час жили однією сім`єю в цій квартирі.
Факт дарування підтверджується договором дарування квартири від 24 березня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., реєстровий номер 365.
Починаючи з 2008 року ОСОБА_2 часто та важко хворів, потребував стороннього догляду та піклування.
Так, у 2009 році ОСОБА_2 переніс ішемічний інсульт та був частково паралізований. З метою його реабілітації заявник його умовила переїхати за її місцем проживання в с. Руська Лозова, оскільки йому важко було самостійно підійматися у власну квартиру, яка розташована на сьомому поверсі багатоквартирного будинку. Заявник допомагала йому матеріально, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, лікувала, тощо. Він продовжував лікуватися у різних медичних закладах, однак стан його здоров`я тільки погіршувався. З часом, ОСОБА_2 став безпорадним, в зв`язку з тяжкою хворобою він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, які заявник йому повноцінно забезпечувала як дружина. Зазначене підтверджується медичною документацією.
Заявник особисто та аж до смерті здійснювала догляд за спадкоємцем, допомагала йому у побуті, купувала йому ліки, а після смерті здійснила поховання на кладовищі селища Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, де поховані заявника мати, батько та перший чоловік.
Відповідно до розпорядження виконкому Київської районної у місті Харкові ради від 28.07.2010 за № 531 заявнику, як цивільній дружині померлого ОСОБА_2 виплачена допомога на поховання в розмірі 570 грн.
В даний час заявник продовжує опікуватись місцем поховання померлого ОСОБА_2 , а саме слідкує та прибирає за могилою, встановила пам`ятник, регулярно навідується та віддає необхідну шану.
Крім цього, зазначені заявником обставини проживання у її будинку, догляду та піклування за ОСОБА_2 підтверджуються доданими до заяви документами, зокрема актом депутата про склад сім`ї заявника.
В зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для захисту своїх прав.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві, поданій до суду, підтримує заяву і просить її задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе.
Заінтересована особа по справі завідувач П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцька В.П. в судове засідання не з`явилася, згідно наданої суду заяви просить розглянути справу за відсутності представника нотаріальної контори.
Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності учасників справи. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази в справі, приходить до наступного.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом було достовірно встановлено, що протягом більше ніж 15 років заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно, опікувались друг другом, вели спільне господарство, піклувались та виховували доньку заявника від попереднього шлюбу ОСОБА_4 .
Обставини спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із померлим ОСОБА_2 підтверджується тим, що заявник з 1996 року проживають спільно як чоловік та дружина.
Заявник разом зі своєю донькою ОСОБА_4 та за згоди ОСОБА_2 переїхала в його квартиру АДРЕСА_3 .
В подальшому за ініціативи ОСОБА_2 на користь доньки заявника ОСОБА_4 він здійснив коштовний подарунок, передавши їй за договором дарування та безоплатно належне йому майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Такий коштовний подарунок померлим здійснений так як він вважав її рідною людиною. Донька разом із заявником та померлим ОСОБА_2 тривалий час жили однією сім`єю в цій квартирі.
Факт дарування підтверджується договором дарування квартири від 24 березня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., реєстровий номер 365.
Починаючи з 2008 року ОСОБА_2 часто та важко хворів, потребував стороннього догляду та піклування.
У 2009 році ОСОБА_2 переніс ішемічний інсульт та був частково паралізований. З метою його реабілітації заявник його умовила переїхати за її місцем проживання в с. Руська Лозова, оскільки йому важко було самостійно підійматися у власну квартиру, яка розташована на сьомому поверсі багатоквартирного будинку. Заявник допомагала йому матеріально, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, лікувала, тощо. Він продовжував лікуватися у різних медичних закладах, однак стан його здоров`я тільки погіршувався. З часом, ОСОБА_2 став безпорадним, в зв`язку з тяжкою хворобою він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, які заявник йому повноцінно забезпечувала як дружина. Зазначене підтверджується медичною документацією.
Заявник особисто та аж до смерті здійснювала догляд за спадкоємцем, допомагала йому у побуті, купувала йому ліки, а після смерті здійснила поховання на кладовищі селища Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, де поховані заявника: мати, батько та перший чоловік.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким заявник - ОСОБА_1 , з 1996 року та по день його смерті проживала спільно однією сім`єю разом без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство.
Після смерті ОСОБА_2 залишилось майно майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Фрунзе, правонаступником якого є ППАФ «Весна», в розмірі 11 590 гривень або 0, 147 відсотків, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ- НОМЕР_1 -26 № 566, виданий Терешківською сільською радою Сумської області, а також інше майно.
Майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Фрунзе набутий померлим ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на яке підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 04 листопада 2005 року державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області у спадковій справі №415/2002, зареєстровано в реєстрі за №2119.
Вважаючи ОСОБА_2 своїм чоловіком, заявник відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, 22 грудня 2010 року звернулась до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець 4 черги відповідно до ст. 1264 ЦК України.
На підставі заяви ОСОБА_1 державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кроль Ганною Геннадіївною у спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 50518647 (номер справи у нотаріуса 1088/2010), а заявнику виданий витяг про її реєстрацію від 22.12.2010 за №25723639.
Постановою державного нотаріуса Стрельникова А.С. П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 19 травня 2020 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що у спадковій справі відсутні документи, які підтверджують наявність підстави закликання заявника до спадщини як спадкоємця за законом будь-якої черги, адже в офіційному шлюбу заявник із ОСОБА_2 на момент його смерті не перебували, а факт спільного проживання судом не встановлений.
Також зазначена постанова нотаріуса містить інформацію, що в матеріалах спадкової справи №1088/2010 відсутні заяви (про прийняття спадщини, відмову від спадщини, тощо), від інших спадкоємців.
Отже заявник єдина спадкоємиця після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство, як за адресою реєстрації його постійного проживання: АДРЕСА_1 , так і за місцем реєстрації заявника в АДРЕСА_2 .
Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має, тому відсутній спір про право щодо успадкування майна, яке залишилось після його смерті.
Заявник вважає себе дружиною померлого ОСОБА_2 , хоча офіційно шлюб вони не реєстрували.
Відповідно до розпорядження виконкому Київської районної у місті Харкові ради від 28.07.2010 за № 531 заявнику, як цивільній дружині померлого ОСОБА_2 виплачена допомога на поховання в розмірі 570 грн.
В даний час заявник продовжує опікуватись місцем поховання померлого ОСОБА_2 , а саме слідкує та прибирає за могилою, встановила пам`ятник, регулярно навідується та віддає необхідну шану.
Крім цього, зазначені заявником обставини проживання у її будинку, догляду та піклування за ОСОБА_2 підтверджуються доданими до заяви документами, зокрема актом депутата про склад сім`ї заявника.
В зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для захисту своїх прав.
Згідно ст. 293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Задоволення заяви для заявника має юридичне значення, оскільки остання має намір реалізувати своє право на прийняття спадщини.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Згідно до п. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні взаємні права та обов`язки.
Відповідно до п. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, з 1996 року по 30 червня 2010 року, вели спільне господарство, несли спільні витрати на організацію спільного існування, несли спільні витрати та у відповідності до чинного законодавства України.
Як зазначено в п. 21 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 81, 77-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, місце знаходження: 61146 м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 27Г, .

Суддя Л. О. Якименко