Провадження №2/428/589/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Вінярського О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області про зміну підстав формулювання звільнення із займаної посади та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області про зміну підстав формулювання звільнення із займаної посади та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що з 30.10.2014р. по 12.11.2018р. позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області та займав посаду оператора товарного. 12.11.2018р. позивача ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, однак позивач ОСОБА_1 не погоджується з зазначеним звільненням та вважає його таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України. Крім того, з причини зазначених неправомірних дій керівництва відповідача ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області позивачу ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду, яку позивач ОСОБА_1 оцінює у розмірі 18847,68грн. і яка полягає у переживаннях з приводу незаконного звільнення, погіршення стану здоров`я. Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить суд: 1) визнати незаконними дії ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області щодо безпідставного звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України; 2) зобов`язати ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області протягом 3-х днів з дня набрання рішенням суду законної сили внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 про його звільнення з посади оператора товарного з 12.11.2018р. за ст.38 КЗпП України «Розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника»; 3) стягнути з ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 18847,68грн.; 4) судові витрати по справі покласти на ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області.

30.07.2019р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області на позовну заяву, який мотивовано тим, що перший раз позивачу ОСОБА_1 було оголошено догану за невиконання вказівки директора по наведенню порядку на робочому місці в побутовій кімнаті (наказ №14а від 30.07.2018р.), другий раз - за відмову виконати розпорядження керівника підприємства та неодноразове невиконання вказівок, за образу начальника складу нецензурною лайкою та загрозу розправою (наказ №28 від 09.11.2018р.), в третій раз - за відмову виконати розпорядження керівника підприємства по виконанню своїх обов`язків і дати письмові пояснення (наказ №29 від 12.11.2018р.). Ні один з наказів позивачем ОСОБА_1 не оскаржувався. Наказом №30/к від 12.11.2018р. «за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, до ОСОБА_1 було застосовано заходи дисциплінарного стягнення - звільнено з 13.11.2018р. по п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Крім того, позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовано моральну шкоду. Тому, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

02.08.2019р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшли письмові пояснення позивача ОСОБА_1 на заперечення до позову в яких останній зазначає, що ОСОБА_1 не порушував правила пожарної безпеки, охорони праці, норм промсанітарії при виконанні прямих своїх посадових обов`язків. Ніколи не відмовлявся від виконання робіт наказів, розпоряджень по підприємству, сумлінно виконував свою роботу, окрім наказу директора, який надав роботи пов`язані з тяжкою фізичною працею, які не входять в його прямі обов`язки. Інструкція від 2011р., яку відповідач надав до суду підроблена. На документі стоїть не його підпис, документ підписаний не ним, тому фактично він є не законним.

Позивачем ОСОБА_1 двічі (02.10.2019р. та 04.02.2020р.) подавалися уточнені позовні заяви, які в судовому засіданні не прийняті до розгляду, оскільки позивач не дотримався вимог ч.3, 5 ст.49 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у вступному слові позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 2014р. по 12.11.2018р. працював на підприємстві відповідача, був звільнений по статті і вважає своє звільнення незаконним. При прийнятті на роботу та в інший день жодних інструкцій він не підписував, підписував тільки наказ про скорочення робочого дня. Наявний підпис на інструкціях не його. Моральні страждання полягають у підвищенні тиску.

Представник відповідача ОСОБА_3 у вступному слові заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серія НОМЕР_1 , заповненої 22.02.1977р. на ім`я ОСОБА_1 , 12.11.2018р. ОСОБА_1 звільнений з Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов`язків (п. 25).

Відповідно до копії наказу директора ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_3 №11 від 23.07.2018р. «Про переведення робітників підприємства на почасову оплату праці», у зв`язку зі зменшенням об`єму робіт та погіршенням фінансового становища підприємства, працівники підприємства переводяться на почасову оплату праці на підставі постанови КМУ №330 від 05.05.2010р.. З зазначеним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 23.07.2018р..

Відповідно до копії наказу директора ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_3 №14а від 30.07.2018р. «Про залучення до дисциплінарної відповідальності оператора товарного ОСОБА_1 », оголошено догану оператору товарному ОСОБА_1 за невиконання вказівок директора з наведення порядку на робочому місці у побутовій кімнаті. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 30.07.2018р. о 14-20год., в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 оператор товарний ОСОБА_1 відмовився надати та написати пояснення за фактом невиконання вказівок директора з наведення порядку у побутовій кімнаті. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 30.07.2018р. о 14-20год., в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 оператор товарний ОСОБА_1 відмовився від підпису щодо ознайомлення з наказом №14а від 30.07.2018р..

Відповідно до копії розпорядження директора ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_3 №11 від 30.10.2018р., для забезпечення пожежної безпеки на підприємстві операторам товарним провести засипання ями біля сусідніх боксів (в куту території). З розпорядженням ознайомлені начальник складу ОСОБА_4 та оператор товарний ОСОБА_5 .. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 30.10.2018р. о 08-25год., в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , оператор товарний ОСОБА_1 відмовився підписувати розпорядження №11 від 30.10.2018р..

Відповідно до копії наказу директора ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_3 №28 від 09.11.2018р. «Про залучення до дисциплінарної відповідальності оператора товарного ОСОБА_1 », за відмову виконання розпорядження керівника підприємства, а також неодноразове невиконання вказівок, за образу начальника складу, яке полягало у образі його нецензурною лайкою та погрозою розправи оголосити догану оператору товарному ОСОБА_1 .. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 09.11.2018р. об 11-00год., в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , оператор товарний ОСОБА_1 відмовився підписувати наказ №28 від 09.11.2018р.. Відповідно до копії доповідної б/н від 20.10.2018р. начальника складу ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_4 , 19.10.2018р. о 17-00год. ним було зауважено оператору товарному ОСОБА_1 закінчувати роботу згідно розпорядку дня на підприємстві. ОСОБА_1 зазначене розпорядження проігнорував та залишився. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 09.11.2018р. о 10-30год., в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , оператор товарний ОСОБА_1 відмовився надати пояснення згідно доповідної начальника складу ОСОБА_4 . від 20.10.2018р. щодо невиконання ним вказівок по розпорядку дня на підприємстві.

Відповідно до копії наказу директора ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_3 №29 від 12.11.2018р. «Про залучення до дисциплінарної відповідальності оператора товарного ОСОБА_1 », за відмову виконання розпорядження керівника підприємства щодо виконання своїх обов`язків та надати письмові пояснення оголосити догану оператору товарному ОСОБА_1 .. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 12.11.2018р. о 14-15год., в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , оператор товарний ОСОБА_1 відмовився від підпису щодо ознайомлення з наказом №29 від 02.11.2018р.. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 12.11.2018р. об 11-50год., в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , оператор товарний ОСОБА_1 відмовився надати пояснення згідно доповідної начальника складу ОСОБА_4 від 02.11.2018р..

Відповідно до копії наказу директора ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_3 №30/к від 12.11.2018р. «про звільнення оператора товарного ОСОБА_1 », звільнено з 13.11.2018р. за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України оператора товарного ОСОБА_1 за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором, так як до працівника застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Аналогічне формулювання причин звільнення викладено у наказі (розпорядженні) про припинення (розірвання) трудового договору з працівником (звільнення) № 29/к від 12.11.2018р. форми Т8. Відповідно до копії Акту про відмову від підпису, складеного у кімнаті охорони на території підприємства ПП «Укрбудпостач і К» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2а 12.11.2018р. о 17-00год., в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , оператор товарний ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення №29 від 02.11.2018р..

Таким чином, судом було встановлено, а сторонами не оспорюється, що наказом від 12.11.2018р. №29-к ОСОБА_1 було звільнено з посади оператора товарного складу ПП «Укрбудпостач і К» згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул без поважної причини. Спірним у зазначеній справі являється дотримання процедури розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України з дотриманням усіх гарантій трудових прав працівника.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зокрема систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992р., за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Згідно ч.3 ст.235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що 12.11.2018р. ОСОБА_1 звільнений з Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов`язків.

В судовому засіданні з`ясовано, що підставою для звільнення ОСОБА_1 слугували наказ №29 від 09.11.2018р., акт від 09.11.2018р., наказ №30 від 12.11.2018р., акт від 12.11.2018р., розпорядження №11 від 30.10.2018р.

При цьому, як слідує із акту від 12.11.2018р., ОСОБА_1 , в присутності свідків відмовився поставити свій підпис про ознайомлення на оригіналі наказу (а.с. 53).

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №6 «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Отже, суду надане право змінити лише формулювання причин звільнення, а змінювати підставу звільнення за власною ініціативою суд не вправі.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Враховуючи те, що вимог про скасування спірного наказу про звільнення та наказів про оголошення доган, позивач не ставив, а суд розглядає справу в межах позовних вимог, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому, в судовому засіданні позивачем та його представником всупереч ст.81 ЦПК України не представлено суду будь-яких належних доказів наявності порушень з боку відповідача стосовно притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни підстав формулювання звільнення із займаної посади, то підстав для визнання незаконними дій відповідача та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 18847,68грн. немає, оскільки дані вимоги є похідними від вимог про зміну підстав формулювання звільнення із займаної посади. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що в задоволені позовних вимог у цій частині також слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 15, 43-44, 47-49, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 ) до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області (, МФО 351618, юридична адреса: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. А. Довженко, 5) про визнання незаконними дії ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області щодо безпідставного звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України; зобов`язання ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області протягом 3-х днів з дня набрання рішенням суду законної сили внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 про його звільнення з посади оператора товарного з 12.11.2018р. за ст.38 КЗпП України «Розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника»; стягнення з ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 18847,68грн.; судові витрати по справі покласти на ПП «Укрбудпостач і К» м. Лисичанськ Луганської області, відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя