ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/5325/18

провадження № 22-ц/4809/715/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1

представник ОСОБА_1 адвокат Созінова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 , апеляційною скаргою адвоката Созінової Галини Іполитівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2020 року, суддя Бершадська О.В., по справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення, передачі ключів та користування автомобілем, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання права власності на частку домоволодіння та автомобіль, припинення права часткової власності, присудження грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення, передачі ключів та користування автомобілем, відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 є опікуном недієздатної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2018 року.

ОСОБА_3 , є власником 1/6 частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 5 червня 2018 року за р. № 794.

Крім того, ОСОБА_3 є власником 1/6 частки транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого 16.01.1999 року МРЕВ УДАІ м. Кіровограда, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим Яценко Я ОСОБА_5 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 5 червня 2018 року за р. № 796.

Окрім ОСОБА_3 є інший спадкоємець за заповітом, ОСОБА_1 , яка в свою чергу перешкоджає недієздатній ОСОБА_3 користуватися та розпоряджатися своєю часткою житлового будинку.

Тобто, маючи власну частину житлового будинку недієздатна ОСОБА_3 змушена проживати разом зі своєю матір`ю.

У зв`язку з перешкоджанням користуватись майном, неодноразово зверталась до відділу поліції із заявами.

Також, ОСОБА_3 не може користуватися та розпоряджатися своєю часткою транспортного засобу, оскільки відповідач не віддає ключі від автомобіля.

Зазначається, що позбавлення змоги користування власним житлом на свій розсуд, значно погіршило душевне і соціальне благополуччя її недієздатної доньки ОСОБА_3 , та порушило її нормальні життєві зв`язки. В зв`язку з цим, у ОСОБА_3 виникла необхідність витрачати додаткові зусилля та нести витрати для організації свого життя. Вказані негативні моральні, психічні переживання і емоції негативно вплинули на стан здоров`я доньки. Моральна шкода виразилась у позбавленні ОСОБА_3 можливості користуватися власним житлом, і вона була вимушена змінити звичайний спосіб життя, та відчувати постійні незручності, моральний та фізичний дискомфорт, тому оцінює завдану шкоду її доньці в розмірі 100 000, 00 грн. ( т.1, а.с. 1-5).

Просила суд зобов`язати відповідача не чинити, ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю, а саме: 1/6 частиною житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , шляхом вселення, недієздатної ОСОБА_3 , у житловий будинок АДРЕСА_1 та передачі, ОСОБА_3 , ключів від хвіртки паркану та вхідних дверей будинку.

Зобов`язати відповідача не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю, а саме 1/6 частиною транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого 16.01.1999 року МРЕВ УДАІ м. Кіровограда, шляхом передачі ключів від транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

ОСОБА_1 звернулася у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання права власності на частку домоволодіння та автомобіль, припинення права часткової власності, присудження грошової компенсації.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначила, що спірне домоволодіння перебуває у частковій власністі сторін.

Згідно свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом від 5 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу, Яценко Я. В., зареєстрованого в реєстрі за № 791, ОСОБА_1 є дружиною, що пережила ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і їй, згідно заповіту спадкодавця, належить 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом від 5 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Яценко Я. В., зареєстрованого в реєстрі за № 794, ОСОБА_3 є повнолітньою недієздатною донькою ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , і на підставі ст. 1241 ЦК України є спадкоємицею з обов`язковою часткою - 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що належить спадкодавцю, розташованого по АДРЕСА_1 .

Видача свідоцтв про право на спадщину зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційні номери об`єктів нерухомості 101 (5/6 частини), 101 (1/6 частини).

Згідно свідоцтва про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом від 5 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Яценко Я. В., ОСОБА_1 належать 5/ 6 частини транспортного засобу, автомобіля маркі FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадкове майно за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 793.

ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом (обов`язкова частка) від 5 червня 2018 року належить 1/6 частина зазначеного транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про право власності, зареєстрованого в реєстрі під № 795.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а також з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що загальна площа спірного домоволодіння становить 36,26 кв. м., житлова площа 28,56 кв.м. Тобто, на частку ОСОБА_3 припадає 6,04 кв. м. загальної площі, у тому числі 4,76 кв. м житлової площі, а відповідно до державних будівельних норм України «Будинки й спорудження. Житлові будинки» Основні положення ДБН В. 2.2-15. Видання офіційне, - пунктом 2.24 встановлено, що «площа загальна однокімнатної квартири повинна бути не менше 15 кв. м. Мінімальна площа спальні для однієї людини 10 кв. м. Мінімальна площа кухні 7 кв. м.». Отже вважає, що розділити спірне домоволодіння відповідно до частин 5/6 й 1/6 між сторонами в справі відповідно до державних будівельних норм, не можливо.

Ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 на 10 жовтня 2018 року згідно оцінки фахівця становить 363 619 гривень, а вартість 1/6 частини домоволодіння 60 603, 00 гривні, яку з врахуванням норм ст.ст. 364, 365 ЦК України бажає сплатити позивачці за її частку у домоволодінні.

1/6 частка є незначною у порівнянні з часткою 5/6 , виділити їх неможливо в натурі, а таке припинення не завдасть важливої шкоди інтересам ОСОБА_3 так як, разом із припиненням, вона отримає компенсацію за частину будинку.

Автомобіль, який перебуває у спільній частковій власності сторін є неподільною річчю, відповідно є необхідність припинити її право власності на 1/6 частину з виплатою грошової компенсації, оскільки частина яка перебуває у власності ОСОБА_7 є незначною.

Згідно висновку фахівця вартість спірного автомобіля на 10.10.2018 року, становить 32490 гривень, а компенсація вартості 1/6 частини 5415,00 гривень.

Зазначається, що ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи, має потребу в постійному сторонньому догляді й нагляду. Жити одна вона по своєму психічному захворюванню й стану не може.

Відповідно до довідки ЖЕО № 4 міста Кропивницького вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована в неприватизованій квартирі АДРЕСА_2 з 2006 року, разом з матір`ю - опікуном і братом.

На даний час ОСОБА_3 проживає з матір`ю - опікуном у належному матері житловому будинку у АДРЕСА_3 , загальною площею 70,4 кв. м і жилою 43,8 кв. ( т.1, а.с. 42-46).

Просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Припинити право загальної часткової власності на 1/6 частину в житловому будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , яка належить на праві часткової власності ОСОБА_3 .

Стягнути на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй 1/6 частку житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 60 603 ,00 гривні.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку належну ОСОБА_3 автомобілю марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Припинити право загальної часткової власності на 1/6 частину належного ОСОБА_3 автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути на користь ОСОБА_3 , грошову компенсацію за 1/6 частину належного їй автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 у сумі 5 415 ,00 гривень.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2018 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району, Кіровоградської області про визнання права власності, припинення, сплата грошової компенсації об`єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району, Кіровоградської області про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення та усунення перешкод у користуванні автомобілем.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення, передачі ключів та користування автомобілем, відшкодування моральної шкоди та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання права власності на частку домоволодіння та автомобіль, припинення права загальної часткової власності, присудження грошової компенсації, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначається, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_1 не заперечувала та визнавала той факт, що не бажає аби донька, ОСОБА_3 користувалася своєю власністю, а саме 1/6 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 та транспортним засобом марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . ОСОБА_1 не заперечувала, що вживала всіх заходів аби не пускати ОСОБА_3 в житло. Дані обставини підтверджуються показами свідків та заявами в поліцію.

В апеляційній скарзі адвоката Созінової Г.І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічному позову у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначається зокрема, що поданий експертом варіант розділу будинку технічно не можливий та є таким, що не відповідає будівельним нормам і надає переваги винятково ОСОБА_8 . Висновок суду про те, що недієздатна особа повинна бути забезпечена житловою площею не відповідає нормам законодавства, оскільки не зазначено, якими нормами права передбачено. Суд не взяв до уваги те, що у ОСОБА_1 спірне домоволодіння є єдиним місцем проживання. Крім того, внесенням на депозитний рахунок вартості 1/6 частини домоволодіння в сумі 60603 грн. позивач по зустрічному позову в 2 рази перевищила оціночну вартість домоволодіння. Суд не зазначив у рішенні, у чому виражається істотна шкода нанесена інтересам недієздатної ОСОБА_3 у випадку припинення її права на 1/6 частину автомобіля і виплаті їй грошової компенсації, якщо недієздатна ОСОБА_3 як інвалід першої групи має потребу в постійному сторонньому догляді опікуна, у зв`язку з чим не може проживати одна, а тільки з опікуном. Яким чином можна розділити автомобіль або користуватися ним суд не вказав у рішенні суду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.03.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від адвоката Созінової Г.І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги. Зазначається, що позивач не надала суду належні та допустимі докази на підтвердження, що ОСОБА_1 перешкоджає позивачу в здійсненні його права користування й розпорядження спадковим майном. Позивачем не надано докази, які б підтверджували, якими саме незаконними діями ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода, що викликала моральні й фізичні страждання ОСОБА_3 .

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06.04.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного та зустрічного позовів, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку під номером АДРЕСА_1 .

Повнолітня, непрацездатна, недієздатна ОСОБА_3 є власником 1/6 частки зазначеного житлового будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 5 червня 2018 року за р. № 794 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 1/6 частки транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого 16.01.1999 року МРЕВ УДАІ м. Кіровограда

Іщенко А ОСОБА_5 є власником 5/6 частки зазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом від 5 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Яценко Я. В., зареєстрованого в реєстрі за № 791 , після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та 5/6 частки відповідно транспортного засобу. ( т.1, а.с. 6-8, 52-54).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до технічної характеристики житлового будинку: загальна площа будинку становить-36,26 кв.м, житлова площа 28,56 кв.м., площа земельної ділянки - 412,5 кв.м.( яка не приватизована).

Згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2018 року, ОСОБА_2 визнана опікуном недієздатної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.1 , а.с. 9-10, 11).

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 зареєстрована з 19.02.2008 року за адресою: АДРЕСА_4 ( т.1, а.с. 13, 57 ; т.2 а.с. 17).

Разом з цим встановлено, що фактично недієздатна донька та її опікун проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету №5 від 10.10.2018 року, ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації з 2009 року за адресою: АДРЕСА_1 ) ( т.1 а.с. 59).

Згідно звіту про незалежну оцінку від 10.10.2018 року житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями наданої стороною відповідача ринкова вартість 1/6 його частини складає 60 603,00 грн.

Згідно звіту про незалежну оцінку від 11.10.2018 року автомобіля марки: FІАТ Тіро, 1989 року ринкова вартість 1/6 його частини складає 5415,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, шо позивачем не доведено та не надано об`єктивних та переконливих доказів того, що відповідач чинить перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження власністю, а саме 1/6 часткою житлового будинку та 1/6 транспортного засобу, не встановлено реальної небезпеки порушення права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував, якими саме незаконними діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яка завдала моральних чи фізичних страждань, і в чому вони виражалися.

Щодо вимог зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідач посилається на той факт, що на частку ОСОБА_3 у житловому будинку припадає 6,04 кв.м. загальної площі, у тому числі 4,76 кв.м. житлової площі, що суперечить державним будівельним нормам, а отже розділити спірне домоволодіння не можливо.

Згідно наданого стороною відповідача висновку експерта №205 складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 18.02.2019 року, за заявою представника відповідача, адвоката Созінової Г.І., технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва поділу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , згідно часток співвласників: ОСОБА_1 -5/6, ОСОБА_3 -1/6 та з відхиленням від часток співвласників, відсутня у зв`язку з неможливістю виділення співвласнику ОСОБА_3 з часткою 1/6 квартири , яка б відповідала вимогам нормативних документів у галузі будівництва, зокрема щодо мінімальної площі 30 ,0 кв.м. - відповідно.

Суд першої інстанції зазначив, що при вчиненні будь - яких правочинів стосовно жилих приміщень недієздатної особи не припустимо вчинення опікуном правочину, який призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав, зменшення або обмеження прав та інтересів підопічної. При цьому, недієздатна особа повинна бути забезпеченою житловою площею у відповідності до норм законодавства.

Згідно квитанції № 1 від 01 жовтня 2019 року та квитанції № 2 від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок № НОМЕР_5 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області грошові кошти в розмірі 5 415,00 грн. (пять тисяч чотириста пятнадцять гривень) та в розмірі 60 603,00 грн. (шістдесят тисяч шістсот три гривні) ( т.2, а.с. 18) .

Сторона позивача не погодилася на відповідну компенсацію, а за запропоновані кошти не можливо придбати житло, а інших коштів для придбання житла не має, вважала, що припинення права на частку у будинку та автомобілі завдасть істотної шкоди інтересам недієздатної.

Суд першої інстанції зазначив, що недієздатність ОСОБА_3 та невеликий розмір компенсаційної вартості її частки у спірному майні практично виключає можливість придбання нею іншого житла, що може призвести до звуження обсягу існуючих майнових прав, зменшення або обмеження прав та інтересів підопічної.

З матеріалів справи з`ясовано, що недієздатна зареєстрована з 19.02.2008 року за адресою: АДРЕСА_4 , разом з нею також зареєстровані мати - опікун ОСОБА_2 та брат ОСОБА_9 . Фактично недієздатна та її опікун проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що погіршує соціальне благополуччя недієздатної.

Суд першої інстанції зазначив, що наявність у ОСОБА_3 іншого місця проживання, зокрема разом із опікуном, не можуть свідчити про відсутність завдання істотної шкоди її інтересам у випадку припиненням її права власності на частку у майні з огляду на те, що іншого житла, яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, остання не має.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що припинення права власності на 1/6 частку будинку та транспортного засобу завдасть істотної шкоди її інтересам як співвласника,а відтак і вимоги за зустрічним позовом є безпідставними та необґрунтованими.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачється, що предметом спору за первісним позовом є усунення перешкод у користуванні власністю та вселення у житлове приміщення.

Предметом спору за зустрічним позовом є припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.відповідно до статті 365 ЦК України.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).

На підставі частини другої статті 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

З огляду на частину сьому зазначеної статті діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2018 року, ОСОБА_2 визнана опікуном недієздатної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.1 , а.с. 9-10, 11).

Повнолітня, непрацездатна, недієздатна ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку під номером АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 є власником 1/6 частки цього житлового будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 5 червня 2018 року за р. № 794 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 - є власником 5/6 часток зазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом від 5 червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 791 , після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 є власником 1/6 частки транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого 16.01.1999 року МРЕВ УДАІ м. Кіровограда

Іщенко А. ОСОБА_10 є власником 5/6 часток відповідно транспортного засобу. ( т.1, а.с. 6-8, 52-54).

Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину вбачається, що технічна характеристика житлового будинку: загальна площа 36,26 кв.м, житлова площа 28,56 к.м., площа земельної ділянки -412,5 кв.м.( яка не приватизована).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована з 19.02.2008 року за адресою: АДРЕСА_4 ( т.1, а.с. 13, 57 ; т.2 а.с. 17).

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету №5 від 10.10.2018 року, ОСОБА_1 проживає без реєстрації з 2009 року за адресою: АДРЕСА_1 ) ( т.1 а.с. 59).

Приймаючи до уваги встановлені обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції дішов помилкового висновку, про відсутність порушеного права ОСОБА_3 на користування своєю часткою в житловому будинку.

Матеріалами справи підтверджено і не спростовується, ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 не має вільного доступу до будинку у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_3 ключів від будинку.

З поясень ОСОБА_1 в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги встановлено, що ОСОБА_1 не бажає добровільно передавати ключі від будинку представнику ОСОБА_3 .

Сторони не можуть знайти порозуміння в зазначених вимогах позивача по первісному позову, відповідно порушується право ОСОБА_3 на вільне користування частиною спірного будинку, яке належить їй на праві власності.

Встановлені обставини свідчать, що позовні вимоги в частині усунення перешкод у користанні власністю шляхом передачі ключів від хвіртки та вхідних дверей спірного житлового будинку підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користанні власністю, а саме 1/6 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , щляхом вселення, не підлягають задоволенню.

Позивачем по первісному позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених позовних вимог.

Встановлені обставини свідчать, що позовні вимоги в частині, вселення ОСОБА_3 , викладені таким чином, що позивач наполягає про усунення перешкод у користанні власністю, саме 1/6 частиною житлового будинку та вселення саме на зазначену частину будинку.

З матеріалів прави вбачається, що питання про розподіл та виділення в натурі кожному із співвласників частин будинку відповідно до їх часток сторонами не ставилось.

Встановлені обставини, дають підстави зробити висновок, що підстави для задоволення позову в цій частині позовних вимог не підлягають задоволення, оскільки не визначені приміщення будину, які становлять 1/6 частку в спірному будинку і в які необхідно вселити позивача за первісним позовом.

В частині позовних вимог про усунення перешкод у користуванні 1/6 частки транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , суд апеляційної інстанції дійшо висновку, що доводи позивача за первісним позовом є необґрунтованими оскільки частка позивача у власності спірного автомобіля є незначною та приймаючи до уваги, що відповідно до технічних характеристик автомобіля, зазначена річ є неподільною то відповідно підстави для задоволення позову у зазначеній частині позовних вимог, відсутні

В частині стягнення моральної шкоди, позовні вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачем за первісним позовом не надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 зазнала, душевні страждання, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї в результаті неможливості проживати у спірному будинку.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_3 є повнолітньою, недієздатною особою, має опікуна- ОСОБА_2 яка здійснює опікунство. Мешкає на даний ча разом з матірю, яка є опікуном, за адресою: АДРЕСА_3 . Місце реєстрації на час подання позову зазначене за адресою: АДРЕСА_4 ( т.1, а.с. 13, 57 ; т.2 а.с. 17).

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що ОСОБА_3 не може самостійно проживати, без участі опікуна, в спірному будинку і відповідно необгрунотованими є доводи представника ОСОБА_3 , що у зв`язку з неможливістю проживати у спірному будинку ОСОБА_3 окремо від матері, вона зазнає моральних страждань.

В частині позовних вимог по зустрічному позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставин по справ, а висновки суду є помилковими.

Так відмовляючи у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у випадку якщо ОСОБА_3 буде позбавлена права власності на частку в житловому будинку яке їй належить, то компенсація за зазначену частку буде недостатньою для придбання іншого житло. Крім того зазначено, що недієздатна особа не може бути позбавлена власності без надання іншого житла.

В частині позовних вимог по зустрічному позову про визнання права власності на спірний автомобіль за ОСОБА_1 , рішення суду першої інстанції не містить мотивувальної частини .

З зазначеними висновками суду першої інстанції неможливого погодитись в повному обсязі.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього й повного відшкодування їх вартості.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо цього будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина перша, друга статті 321 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння й користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 13 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Отже із вказаної норми вбачається, що для правильного вирішення спору суди мають досліджувати наявність саме незавдання шкоди інтересам співласника, який втрачає свою частку.

З матеріалів прави вбачається, що ОСОБА_1 просила припинити право часткової власності на 1/6 частину в житловому будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , яка належить на праві часткової власності ОСОБА_3 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , стягнути на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй 1/6 частку житлового будинку, у розмірі 60 603 ,00 гривні у зв`язку з тим, що частка яка належить ОСОБА_3 є незначною і неможе бути виділена в натурі.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши докази надані сторонами на підтвердження позову та заперечень проти позову дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З матеріалів спави вбачається, що повнолітня, непрацездатна, недієздатна ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку під номером АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка на якому розташований спірний будинок не приватизована, відповідно перебуває у спільному користуванні власників будинку.

ОСОБА_3 є власником 1/6 частки цього житлового будинку.

ОСОБА_1 - є власником 5/6 часток зазначеного житлового будинку.

Питання про приватизацію земельної ділянки та розподіл земельної ділянки відповідно до часток які перебувають у власності сторонами не вирішувалось.

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що вирішувати питання відповідно до статті 365 ЦК України в даному випадку є передчасним, оскільки ОСОБА_3 у випадку задоволення зустрічного позову буте позбавлена права на грошову компенсацію за частину землі яку б вона могла отримати під час приватизації, тобто таке припинення завдасть істотної шкоди інтересам співвласника- ОСОБА_3 .

В частині позовних вимог про припинення право часткової власності на 1/6 частину належного ОСОБА_3 автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку належну ОСОБА_3 автомобілю марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , стягнення на користь ОСОБА_3 , грошову компенсацію за 1/6 частину належного їй автомобіля у сумі 5 415 ,00 гривень підлягає задоволенню.

Висовок суду апеляційної інстанції обґрунтовується тим, що спірний автомобіль є неподільною річчю. Частка ОСОБА_1 у власності на зазначений автомобіль становить 5/6 частини в той час як частка ОСОБА_3 становить 1/6 частину.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 365 ЦК України позов підлягає задоволенню в цій частині позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, відповідно п.п 1,2,4 ч. 1 ст.376 ЦПК України, зазначені обставини є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, яким позов ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення, передачі ключів та користування автомобілем, відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю - частиною житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2018 року виданого приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу, Яценко Я.В. , шляхом передачі ОСОБА_3 ключів від хвіртки паркану та вхідних дверей будинку.

В задоволенні вимог про вселення недієздатної ОСОБА_3 у житловий будинок АДРЕСА_1 , про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю, - 1/6 частиною транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого 16.01.1999 року МРЕВ УДАІ м. Кіровограда, шляхом передачі ключів від транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання права власності на частку домоволодіння та автомобіль, припинення права загальної часткової власності, присудження грошової компенсації, задовольнити частково.

Припинити право власності на 1/6 частину автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2018 року виданого приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу, ОСОБА_11 Я.В.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/6 частину належного їй автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 у сумі 5 415 ,00 гривень.

В задоволенні позовних вимог про припинення права часткової власності на 1/6 частину в житловому будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , яка належить на праві часткової власності ОСОБА_3 , визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 та стягнені із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй 1/6 частку житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 60 603,00 гривні, відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Апеляційну скаргу адвоката Созінової Галини Іполитівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення, передачі ключів та користування автомобілем, відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю - частиною житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2018 року виданого приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу, Яценко Я.В. , шляхом передачі ОСОБА_3 ключів від хвіртки паркану та вхідних дверей будинку.

В задоволенні вимог про вселення недієздатної ОСОБА_3 у житловий будинок АДРЕСА_1 , про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю, - 1/6 частиною транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого 16.01.1999 року МРЕВ УДАІ м. Кіровограда, шляхом передачі ключів від транспортного засобу, марки: FІАТ Тіро, 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє як опікун в інтересах недієздатної доньки ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання права власності на частку домоволодіння та автомобіль, припинення права загальної часткової власності, присудження грошової компенсації, задовольнити частково.

Припинити право власності на 1/6 частину автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2018 року виданого приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу, ОСОБА_11 Я.В.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/6 частину належного їй автомобіля марки FІАТ Тіро, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 у сумі 5 415 ,00 гривень.

В задоволенні позовних вимог про припинення права часткової власності на 1/6 частину в житловому будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , яка належить на праві часткової власності ОСОБА_3 , визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 та стягнені із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй 1/6 частку житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 60 603,00 гривні, відмовити.

Повний текст постанови складено 26 .06.2020.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: