Справа № 766/1049/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 до Підприємства об`єднання громадян «Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Підприємства об`єднання громадян «Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих»(далі ПОГ «Херсонське УВП УТОС») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_3 прийнятий до відповідача на посаду начальника охорони бази відпочинку «Маяк» ПОГ «Херсонське УВП УТОС», яка розташована за адресою: вул.Морська,1-л, с. Залізний Порт, Голопристанського району, Херсонської області.

02.12.2019 року на базу відпочинку «Маяк» в с. Залізний Порт об 11.45год. прибули із м. Херсона директор підприємства ОСОБА_4 та заступник директора ОСОБА_5 , де знаходилися до 12.45год. За час їх перебування ОСОБА_1 на робочому місці вони не виявили.

Після цього, 23.12.2019року зазначені вище посадові особи підприємства знову прибули на базу відпочинку «Маяк» в с. Залізний Порт, і повідомили ОСОБА_1 , що наказом директора ПОГ «Херсонське УВП УТОС» Бондаренка О.М. за №60-п від 23.12.2019року до начальника охорони ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Позивачу було повідомлено, що він звільнений з посади, і зачитано резолютивну частину наказу про звільнення з 24.12.2019 року за п.4 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з прогулом без поважних причин, копія наказу вручена не була.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України у день звільнення повний розрахунок з позивачем не проведено, а належним чином оформлена трудова книжка не видана.

На адвокатський запит від 15.01.2020 року про видачу трудової книжки, наказів про прийняття та звільнення з посади, довідку про заробітну плату за два останні місці роботи підприємством не надано.

Вважає звільнення ОСОБА_1 незаконним, оскільки п. 4 ст. 40 КЗпП України визначено, що прогул - це відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

В наказі про звільнення позивача №60-п від 23.12.2019 року зазначено, що його звільнено у зв`язку з прогулом без поважних причин, проте не вказано ні день прогулу, ні його час. Також відсутнє документальне підтвердження факту прогулу, доповідна записка безпосереднього керівника позивача, тощо про відсутність на робочому місці. Акт комісією в складі не менше ніж із трьох осіб 02.12.2019року не складався. Вказаний факт може підтвердити свідок охоронець бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_6 , який був присутнім там у вказаний час.

Крім того, відповідно до ст. ст. 247,252 КЗпП України згода виборних профспілкових органів на застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення не надавалася. Даний факт підтверджується протоколом №16 засідання профспілкового комітету ПОГ «Херсонське УВП УТОС» від 27.12.2019 року.

За таких обставини, відповідач звільнив позивача без законної на те, підстави та з порушенням встановлених законодавством процедур, а тому наказ № 60-п від 23.12.2019року «Про застосування дисциплінарного стягнення до начальника охорони бази відпочинку «Маяк» Булгакова І.П.» підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. У зв`язку з тим, що відповідач не надав довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за два останніх місяці роботи, тому розрахунок середнього заробітку буде розрахований після витребування вказаних документів

Відповідно до ст.23 ЦК України, ст. 237? КЗпП України компенсація за завдану моральну шкоду не поглинається самим фактом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові №640/14909/16-ц від 19.12.2018року.

Внаслідок незаконного звільнення відповідачем порушено нормальні життєві зв`язки позивача, стресові ситуації призвели до погіршення його емоційного та психологічного стану, він перебуває у постійній тривозі та невпевненості у майбутньому, і змушений вирішувати спір в судовому порядку, відволікаючись від свого особистого життя.

Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, повязаних із незаконним звільненням, а тим більше оцінити їх в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак враховуючи всі перечисленні вище фактори, моральну шкоду позивач оцінює в 20 000,00 грн.

З огляду на викладене, позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ директора Підприємства об`єднання громадян «Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» №60-п від 23.12.2019року «Про застосування дисциплінарного стягнення до начальника охорони бази відпочинку «Маяк» Булгакова І.П.»,

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника охорони бази відпочинку «Маяк» Підприємства об`єднання громадян «Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», стягнути з Підприємства об`єднання громадян «Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду в сумі 20 000,00грн. Допустити негайне виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 24 січня 2020 року відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві директор ПОГ «Херсонське УВП УТОС» Бондаренко ОСОБА_7 .М ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначаючи про те, що в наказі №60-п від 23.12.2019року про звільнення позивача вказано, що підставою для звільнення є власноруч написана доповідна начальника охорони базу відпочинку «Маяк» ОСОБА_1 від 02.12.2019року, в якій він повідомив, що 02.12.2019року разом із заступником завідуючої бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_9 був відсутній на базі відпочинку з 11.00 до 15.00.у зв`язку з виїздом до м. Херсона для візиту до завідуючої бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_10 і придбання для неї продуктів харчування та медикаментів.

Отже, зі змісту доповідної позивач вбачається, що він був відсутнім на робочому місці на території бази відпочинку «Маяк», у зв`язку з вирішенням своїх особистих питань, тобто ОСОБА_1 було вчинено дисциплінарний проступок прогул без поважних причин. Тривалість прогулу, без поважних причин становить більше чотири години з 11.00 до 15.00год., що підтверджується також власними поясненнями позивача, які викладені в доповідній на ім`я директора підприємства.

Отже, факт вчинення начальником охорони бази відпочинку «Маяк» Булгаковим ОСОБА_11 . ОСОБА_12 02.12.2019року прогулу доводиться належним та допустимим письмовим доказом доповідною, власноруч написаною ОСОБА_1 на ім`я директора ПОГ «Херсонське УВП УТОС» ОСОБА_4 .

За посадовою Інструкцією начальника охорони бази відпочинку «Маяк», затвердженої директором ПОГ «Херсонське УВП УТОС», з якою позивач ознайомлений 03.01.2017року виконання посадових обов`язків начальника бази відпочинку «Маяк» можливе лише тоді, коли працівник на якого покладено виконання цих обов`язків, знаходиться на території об`єкта охорони бази відпочинку «Маяк» за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно відсутність 02.12.2019року на території об`єкта охорони позивача не була забезпечена охорона об`єкта та матеріальних цінностей відповідача і виникли ризики викрадення або пошкодження майна ПОГ «Херсонське УВП УТОС».

Пояснення позивача на те, що обов`язки з охорони бази відпочинку «Маяк» 02.12.2019року здійснював ОСОБА_6 є безпідставними і неправдивими, оскільки ОСОБА_6 02.12.2019року на території бази відпочинку «Маяк» виконував обов`язки лише з прибирання території на підставі укладеної з ним цивільно-правової угоди. Він не є працівником ПОГ «Херсонське УВП УТОС» і, не виконує роботу, пов`язану із забезпеченням збереження майна, що підтверджується відсутністю відповідних записів у трудовій книжці.

Як прибиральника території бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_6 , було залучено для складання акту про відсутність начальника охорони ОСОБА_1 на території бази відпочинку 02.12.2019 року.

Таким чином, у зв`язку з прогулом ОСОБА_1 вчиненого 02.12.2019 року в період з 11.00 до 15.00 год. без охорони було залишено майно відповідача та територія бази відпочинку «Маяк».

Посилання позивача на те, що він 02.12.2019року під час поїздки до м. Херсона виконував обов`язки водія є безпідставними з огляду на те, що виконання обов`язків водія ОСОБА_1 не доручалося, ні на підставі трудового договору, ні на підставі договору цивільно - правового характеру.

Як вбачається із пояснень позивача викладених у його доповідній на ім`я директора підприємства 02.12.2019 року він був відсутній на базі відпочинку «Маяк» з 11.00 до 15.00год., у зв`язку з виїздом до м. Херсона для візиту в лікарню до завідуючої бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_1 і придбання їй продуктів харчування та медикаментів, тобто для вирішення своїх особистих сімейних справ, а не внаслідок об`єктивних, незалежних від його волі обставин.

Отже, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 02.12.2019року прогулу, без охорони залишено майно бази відпочинку «Маяк», тому відповідачем на підставі ст.ст.147-149 КЗпП України було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

З наказом директора ПОГ «Херсонське УВП УТОС» №60-п від 23.12.2019року позивач ознайомитися відмовився, що підтверджено актом про відмову від підпису, складеним 23.12.2019 року директором підприємства ОСОБА_4 , заступником директора з соціальних питань ОСОБА_13 ., фельдшером підприємства Гуменюк А.О.

Крім того, підприємством надіслано позивачу повідомлення про те, що йому необхідно з`явитися до ПОГ «Херсонське УВП УТОС» для отримання трудової книжки та розрахунку, яке повернуто оператором поштового зв`язку відправника у зв`язку із закінченням строку зберігання поштового відправлення.

Посилання позивача про те, що в наказі про звільнення не зазначено, ні день прогулу, ні його час, не доводять незаконність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки в наказі зазначено про вчинення ОСОБА_1 02.12.2019 року дисциплінарного проступку прогулу без поважних причин і зазначена підстава накладення дисциплінарного стягнення доповідна записка начальника служби охорони бази відпочинку «Маяк» Булгакова І.П.

Крім того, відповідно до судової практики не зазначення в наказі про звільнення дати прогулу, його часу не є достатньою правовою підставою для визнання наказу незаконним. Такий висновок Верховним Судом України викладений в ухвалі від 22.09.2010 року у справі № 6- 22007св.09.

Посилання позивача на те, що у порушення ст.ст.247, 252 КЗпП України згода виборних профспілкових органів на застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення не надавалася, не є підставою для скасування наказу про звільнення, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження того, що він є членом виборного профспілкового органу ПОГ «Херсонське УВП УТОС» або членом первинної профспілкової організації, а згідно зі протоколом засідання профспілкового комітету за №16 від 27.12.2019року копія якого додана до позовної заяви відмова в надані згоди на звільнення ОСОБА_1 не була жодним чином обґрунтована, що дає право роботодавцю на звільнення працівника без згоди профспілкового комітету.

Отже, дисциплінарне стягнення на начальника охорони бази відпочинку «Маяк» ПОГ «Херсонське УВП УТОС» Булгакова І.П. у вигляді звільнення було застосовано за наявності передбаченої для цього підстави вчинення позивачем прогулу, факт якого підтверджений належним та допустимим доказом та за відсутності порушень, які згідно зі законом можуть бути підставою для скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Це в свою чергу виключає наявність законних підстав для задоволення судом позовних вимог про стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник ПОГ «Херсонське УВП УТОС» заявив клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 19.06.2020 року в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням(викликом) сторін відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом директора ПОГ «Херсонське УВП УТОС» №160-П від 09.09.2013року ОСОБА_1 прийнятий на посаду начальника бази відпочинку «Маяк» ПОГ «Херсонське УВП УТОС».

Наказом № 60-П від 23.12.2019року директора ПОГ «Херсонське УВП УТОС» ОСОБА_4 до начальника охорони бази відпочинку «Маяк» Булгакова І. ОСОБА_12 за вчинення 02.12.2019року прогулу без поважних причин застосовано дисциплінарне стягнення у вигляд звільнення. ОСОБА_1 звільнено з посади начальника охорони бази відпочинку «Маяк» ПОГ «Херсонське УВП УТОС» з 24.12.2019року.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення слугувала доповідна записка начальника охорони бази відпочинку «Маяк» Булгакова І.П ОСОБА_8 та акт про відсутність на роботі від 02.12.2019року.

ОСОБА_1 у своїй доповідній на ім`я директора ПОГ «Херсонське УВП УТОС» ОСОБА_4 зазначав про те, що був відсутнім на базі відпочинку «Маяк» 02.12.2019року з 11.00год. до 15.00год. у зв`язку з виїздом в м. Херсон разом із ОСОБА_14 з метою візиту в лікарню до завідуючої бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_10 і придбання для неї продуктів харчування та медикаментів. На час його відсутності обов`язки охоронця виконував ОСОБА_6 , і його відсутність не вплинула на охорону бази відпочинку «Маяк».

Відповідно до п.1 розділу ЙЙ, пп. 1-2 розділу ЙV посадової інструкції начальника охорони, затвердженої директором ПОГ «Херсонське УВП УТОС» 03.01.2017року, із якою ОСОБА_1 був ознайомлений 03.01.2017року, про що свідчить його особистий підпис - начальник охорони зобов`язаний забезпечувати охорону об`єктів та матеріальних цінностей підприємства, здійснювати постійний контроль за працівниками охорони та несе відповідальність за якість і своєчасність виконання покладених на нього цією посадовою інструкцією обов`язків, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Згідно зі п. 2-3 посадової інструкції, начальник охорони приймається і звільняється з роботи наказом директора підприємства і підпорядковується директорові підприємства та керівнику служби безпеки

Згідно акту від 02.12.2019року складеного директором ПОГ «Херсонське УВП УТОС» ОСОБА_4 , заступником директора ОСОБА_5 , прибиральником території бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_6 в період з 10.45год. до 12.42 год. начальник служби охорони бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_1 на своєму робочому місці був відсутній.

Отже, матеріалами справи підтверджено, відсутність ОСОБА_1 на роботі 02.12.2019року в період часу з 11.00год. до 15.00год. без поважних причин, оскільки поїздка в робочий час до м. Херсона була пов`язана з візитом до лікарні для придбання для ОСОБА_10 продуктів харчування та медикаментів. Цю обставину позивач не заперечував, але вважав, що обов`язки з охорони території бази відпочинку «Маяк» виконував ОСОБА_6 тому його відсутність не вплинула на охорону бази відпочинку «Маяк».

Разом із тим, відповідно до цивільно-правової угоди №54 від 01.09.2019року та додаткової угоди від 30.11.2019року, укладеної замовником - ПОГ «Херсонське УВП УТОС» в особі директора Бондаренка О.М. та виконавцем - ОСОБА_6 , останній бере на себе зобов`язання надавати послуги з озеленення території бази відпочинку «Маяк».

Згідно запису трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за №12, наказом №58П від 16.12.2019року він прийнятий на роботу на базу відпочинку «Маяк» прибиральником території.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 02.12.2019року виконував роботу з прибирання(озеленення) території бази відпочинку «Маяк» і не міг виконувати роботи з охорони майна, що було достовірно відомо начальнику охорони бази відпочинку «Маяк» ОСОБА_1 .

Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

Встановленими судом обставинами справи, підтверджено відсутність ОСОБА_1 на роботі 02.12.2019року в період часу з 11.00год. до 15.00год. без поважних причин, оскільки поїздка в робочий час до м. Херсона була пов`язана з візитом до лікарні для придбання для ОСОБА_10 продуктів харчування та медикаментів, і дії позивача носили суб`єктивний, залежний від його волі характер і він міг вирішити особисті питання іншим шляхом або зробити це у вільний від роботи час.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що його відсутність не вплинула на охорону бази відпочинку «Маяк», оскільки залишення начальником охорони в робочий час об`єкта охорони без поважних, незалежних від його волі причин свідчить про неналежне виконання ним трудових обов`язків, визначених Посадовою інструкцією начальника служби охорони бази відпочинку «Маяк» та Правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно до ст. 147? КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надається право прийняття на роботу(обрання, затвердження і призначення на посаду ) даного працівника.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з актом складеним 23.12.2019року директором ПОГ «Херсонське УВП УТОС» ОСОБА_4 , заступником директора з соціальних питань ОСОБА_13 .М., фельдшером підприємства Гуменюк А.О., позивач був ознайомлений з наказом № 60-п від 23.12.2019року, проте відмовився від підпису про ознайомлення, що не спростовано позивачем.

Отже, при накладені дисциплінарного стягнення відповідачем дотримані вимоги трудового законодавства

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі, оскільки звільнення позивача здійснено у відповідності до вимог трудового законодавства, а ним не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які повністю виключають його вину у здійсненні прогулу.

Безпідставними є доводи позивача про порушення роботодавцем вимог ст.43 КЗпП України про розірвання трудового договору без попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, оскільки позивач на надав доказів того, що він є членом виборного профспілкового органу ПОГ «Херсонське УВП УТОС» або членом первинної профспілкової організації.

Окрім того, відповідно до абзацу дев`ятого статті 43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Як вбачається із долученого до позовної заяви протоколу №16 засідання профспілкового комітету ПОГ «Херсонське УВП УТОС» від 27.12.2019року при розгляді наказу про звільнення ОСОБА_1 профспілковий комітет не підтримав наказ директора підприємства про звільнення, однак рішення профспілкового комітету не містить будь-якого обґрунтування висновку про не підтримання наказу про звільнення.

Згідно зі абзацом сьомим ст.43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Безпідставним є посилання позивача на те, що ПОГ «Херсонське УВП УТОС» не була видана трудова книжка та не проведений при звільнення розрахунок, оскільки матеріалами справи підтверджено і не спростовано позивачем, що підприємством 23.01.2020року направлено на його адресу повідомлення про необхідність отримання трудової книжки та розрахунку за місцем знаходження підприємства за адресою: м. Херсон, вул. Гетьмана Сагайдачного, 18-А, що підтверджується поштовим повідомленням 732.

Відповідно до п. 4.2 розділу 3 Інструкції про ведення трудових книжок працівників, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Окрім того, питання про стягнення належних звільненому працівникові сум, не є предметом позову в даній справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки звільнення позивача здійснено у відповідності до вимог трудового законодавства, що є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

На підставі викладеного, ст.ст.21, 40, 43, 139, 147-149, 233, 235, 237? КЗпП України, керуючись ст.ст. 4-7,8-13,141,178,258-2509,263-265,279 ЦПК України, суд,

ВИРІШВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 до Підприємства об`єднання громадян «Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільно процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко