У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_7 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах так і в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання інформації неправдивою, недостовірною та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_7 перебуває зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах так і в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання інформації неправдивою, недостовірною та відшкодування моральної шкоди.

09.06.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_7 Дану заяву обґрунтовано тим, що:

«враховуючи нові оповідання ОСОБА_2 , що суддя ОСОБА_7 його сестра, яку мати ОСОБА_2 працювавша коком на кораблі дальнього плавання покинула у дитячому домі і тоді суддю ОСОБА_7 всиновили. Причому саме ОСОБА_8 прийшовши вибивати хабарі з несчастних працівників дитячого будинку і знайшов випадкову сестру ОСОБА_2 - суддю ОСОБА_7 … С тіх самих пір/ за оповіданнями ОСОБА_2 показувавшого навіть фото і мами=кока на кораблі і судді ОСОБА_7 у дитячому будинку/ ОСОБА_7 допомагає роками і ОСОБА_2 мати якого покинула суддю ОСОБА_7 у дитячому будинку і ОСОБА_8 знайшовшого суддю ОСОБА_7 у дитячому будинку. Причому ОСОБА_2 стверджував, що доньки ОСОБА_7 мріють працювати коками на кораблях дальнього плавання і попередили про це суддю ОСОБА_7 і вчаться готувати макарони по-флотські. При цьому немає сенсу не довіряти ОСОБА_2 щодо судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_7 /з метою приховування у тч розкрадання державного майна на сотні тисяч доларів США/ для незаконного отримання ліцензії КНП КДЦ Деснянського району Києва МОЗ на медичну практику серії НОМЕР_1 від 18.09.14 та сфальшованих бланків для нібито пільг матерям-одиначкам та роками фальсифіючій матеріали справ для допомоги уникнення кримінальної відповідальності директору КНП КДЦ Деснянського р-ну Києва ОСОБА_8».

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 22.06.2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід визнано необґрунтованими та передано дану заяву на розгляд іншого судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2020 року головуючим суддею по розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід визначено суддю Панченко О.М.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частина 8 ст. 40 ЦПК України передбачає, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважав за можливе питання про відвід судді вирішувати за відсутності учасників справи.

Оцінивши наведені доводи та надані документи, вбачається, що підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

Частинами 1-3 статті 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, заявником не наведені прямо передбачені законом обставини для відводу судді ОСОБА_7, які відповідно до приписів статті 36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді справи 754/14567/18.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_7

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_7 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах так і в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання інформації неправдивою, недостовірною та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Панченко