Справа № 474/1225/19
Провадження № 2/474/34/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.20року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Фасій В.В.

при секретарі судового засідання: Багрін Н.А.

з участю: відповідача - ОСОБА_1

без участі: позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

встановив:

У грудні 2019р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позову і до дня закінчення навчання - 30 червня 2021 року, але не більше, як досягнення ним двадцяти трьох років.

Позивач обґрунтовує вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , який 24.10.2008 року розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на третьому курсі, денної форми навчання «Одеської державної академії технічного регулювання та якості» ІІІ рівня акредитації до 30.06.2021 року. У зв`язку з цим, син позбавлений можливості самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення розгляду справи (розписка про одержання судової повістки), у судове засідання 05.05.2020р. не з`явилася, звернулася до суду з заявою (вх. № 1560 від 07.04.2020р.), про проведення розгляду справи по суті в її відсутність. Також пославшись в ній, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на стягненні ОСОБА_1 аліментів у розмірі визначеному у позові.

Після оголошення перерви у судовому засіданні 05.05.2020р. до 01.07.2020р., позивач ОСОБА_2 , звернулась до суду з заявою (вх. № 2110 від 14.05.2020р.), в якій просить позов задовольнити в повному обсязі. Заперечення подані відповідачем не визнає, оскільки заборгованість по аліментам до досягнення сином 18 р. він почав сплачувати у лютому, березні 2020 року, хоча повинен був ще сплатити до повноліття сина. Заборгованість боржник не хотів сплачувати, хоч мав можливість, так як займався підприємницькою діяльністю та кожен місяць мав дохід, що підтверджується декларацією. Відповідач має трьох кімнатну квартиру, автомобіль, працює. На даний час проводить ремонтні роботи у своїй квартирі та ремонт великого підвального приміщення, що потребує великих фінансових затрат. 500 грн., які відповідач просить стягувати на утримання сина, не є достатньо для навчання та утримання дитини, так як розмір аліментів повинен бути необхідним та достатнім для сина (студента).

У судовому засіданні, призначеному на 05.05.2020р., відповідач ОСОБА_1 , позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно. При цьому посилався на подані до суду заперечення проти позову з доданими до нього документами (вх. № 1559 від 07.04.2020р.), в якому просить при прийнятті рішення, взяти до уваги його позицію стосовно стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно, врахувавши при цьому, що разом з цією сумою та сумою боргу по сплаті аліментів за рішенням суду до досягнення сином 18 років, яку він матиме змогу погашати частково по 2000 грн./міс, разом буде становити 2500 грн. Вказав, що саме ця сума є максимальною сумою, яку він зможе платити щомісяця без збільшення заборгованості по аліментам. який виник із за тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон (працював за кордоном на суднах дальнього плавання), що фактично оставило його без роботи, бо лише цим заробляв на життя. На утримання їхнього сина ним сплачено 12.02.2020р. в сумі 1 000 грн. та 19.03.2020р. - 2 000 грн. боргу по сплаті аліментів на користь позивача. Послався, що борг по аліментам до досягнення сином 18 років виник через тимчасове обмеження його у праві виїзду за кордон, де він працював на суднах дальнього плавання, що фактично оставило його без роботи, бо лише цим заробляв на життя.

Після оголошення перерви у судовому засіданні 05.05.2020р. до 01.07.2020р., відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою (вх. № 1998 від 05.05.2020р.), в якій просить закінчити розгляд даної справи по суті в його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, а саме наполягає на стягненні аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини:

- 24.10.2008 року шлюб між сторонами розірваний Врадіївським районним судом Миколаївської області (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 24.10.2008 року, пояснення відповідача в якості свідка);

- від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 28.05.2002 року, пояснення відповідача в якості свідка);

- син ОСОБА_3 досяг повноліття та навчається на третьому курсі, денної форми навчання «Одеської державної академії технічного регулювання та якості» ІІІ рівня акредитації до 30.06.2021 року. (довідка № 136, видана 26.11.2019 року «Одеською державною академією технічного регулювання та якості», пояснення відповідача в якості свідка);

- під час розгляду справи в суді, - 26.03.2020 року відповідач ОСОБА_1 , за власним рішенням, припинив підприємницьку діяльність, дохід від зайняття якою у 2018 році склав - 36 800 грн. та у 2019 році - 723 000 грн., являється особою працездатного віку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, хворіє хронічною венозною недостатністю нижніх кінцівок ІІ ступеню (зліва) та потребує оперативного лікування в плановому порядку (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 05.06.2020р., розрахунок зі сплати аліментів, станом на 11.11.2019р., ухвала Врадіївського районного суду від 22.02.2017 року, квитанції від 12.02.2020р., 19.03.2020р., довідка відділу хірургії судин Миколаївської міської лікарні № 3 від 06.07.2016р., Акт державного виконавця від 19.02.2020р., пояснення відповідача в якості свідка);

- відповідач ОСОБА_1 проживає у власній квартирі, в якій є лише речі першої необхідності. Грошових вкладів, транспортних засобів та земельних ділянок чи паїв немає. Інших стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться та інших неповнолітніх дітей на його утриманні, немає. На обліку, як отримувач пенсійних виплат, не перебуває (Акт державного виконавця від 19.02.2020р., пояснення відповідача в якості свідка).

- відповідач ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття /18р./. в розмірі 57 827 грн. 05 коп., на погашення якого, ним під час розгляду справи в суді, - 12.02.2020р. сплачено кошти в сумі 1 000 грн. та 19.03.2020р. - в сумі 2 000 грн.(розрахунок зі сплати аліментів, станом на 11.11.2019р., квитанції від 12.02.2020р., 19.03.2020р., пояснення відповідача в якості свідка);

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

При прийнятті рішення, суд керується:

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У відповідності до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"від 15травня 2006року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина,які продовжують навчатися після досягнення повноліття,виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:досягненням дочкою,сином віку який перевищує 18років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися;потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За положеннями ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тож, у ракурсі положень ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує, що ОСОБА_3 , який досяг 18-річного віку, навчається на денній формі навчання, потребує у зв`язку із цим, матеріальної допомоги, та, що відповідач є особою працездатного віку, його матеріальне становище, стан його здоров`я, у зв`язку з чим вважає доведеним можливість відповідача надавати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та доцільним, виходячи з принципу справедливості та розумності, визначити частку від його доходу/заробітку, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача - у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку /доходів/.

До того ж, обставини на які посилається відповідач (наявність заборгованості по сплаті аліментів стягнутих рішенням суду до досягнення сином повноліття) не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, але відповідно до положень ст. 182 СК України, є підставою для визначення щомісячного платежу аліментів в меншому розмірі.

З відповідача ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., який визначається станом на час звернення позивача до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, - 11.12.2019 року і до закінчення навчання, - 30 червня 2021 року, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Фасій