Постанова

Іменем України

08 липня 2020 року

м. Київ

справа № 201/2202/18

провадження № 61-14889 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - ОСОБА_2 ;

відповідач - комунальний заклад «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»;

представник відповідача - Хандога Василь Васильович;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року у складі судді Федоріщева С. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» (далі - КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР») про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 його син помер. У той же день, ІНФОРМАЦІЯ_2, за фактом раптової смерті ОСОБА_3 старшим черговим інспектором Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Рязанцевим І. В. відповідно до заяви, зареєстрованої у ЄО за № 55207, складено рапорт, на підставі якого 26 грудня 2017 року о 15:19:10 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 115 КК України, номер кримінального провадження 0003724.

Зазначав, що постановою СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 грудня 2017 року кримінальне провадження № 0003724 було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. У постанові зазначено, що в ході досудового розслідування лікарським свідоцтвом про смерть від 26 грудня 2017 року № 2603 було встановлено, що померлий ОСОБА_3 не має ознак насильницької смерті та помер внаслідок випадків ушкодження з невизначеним наміром, а саме: отруєння інших і неуточнених хімічних та отруйних речовин.

Вказував, що у лікарському свідоцтві про смерть від 26 грудня 2017 року № 2603, виданого йому разом з довідкою про смерть, причиною смерті ОСОБА_3 зазначено отруєння невідомою речовиною.

Проте, 16 січня 2018 року відповідачем відповідно до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, в місцеві органи державної статистики направлено лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 за тим же № 2603, але з іншою датою - 16 січня 2018 року, у якому причина смерті, на його думку, була безпідставно змінена на іншу: отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованим в інших рубриках, намір невизначений.

Вважав, що лікарське свідоцтво від 16 січня 2018 року, видане відповідачем, містить недостовірні відомості щодо причини смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ураховуючи викладене, посилаючись на вимоги статті 277 ЦК України, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» відкликати лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт того, що лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603 було видано КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР» неправомірно та в ньому міститься недостовірна інформація не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи. Позивачем не надано доказів на спростування висновку експерта № 2603, на підставі якого видано лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603 замість попереднього лікарського свідоцтва про смерть від 26 грудня 2017 року № 2603, клопотання про проведення судової експертизи в рамках даної справи стороною позивача не заявлялось.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача відкликати лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603. Судом встановлено, що згідно з висновком експерта № 2603, зробленого на підставі проведеної у період з 26 грудня 2017 року по 16 січня 2018 року судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_3 наступила в результаті гострого отруєння метадоном. На підставі вказаного висновку експерта № 2603 КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР» було видано лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603 з приміткою «замість попереднього № 2603» від 26 грудня 2017 року, в якому було зазначена уточнена причина смерті ОСОБА_3 , а саме: отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованими в інших рубриках, намір не визначений. Отже, висновок експерта № 2603 та лікарське свідоцтво про смерть 16 січня 2018 року № 2603 є остаточними документами, які підтверджують причину смерті ОСОБА_3 , доказів на спростування яких позивачем не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 201/2202/18 із Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано належної оцінки доказам у справі, а саме: довідці КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР» від 26 грудня 2017 року про причину смерті ОСОБА_3 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 17 грудня 2018 року, у яких причина смерті ОСОБА_3 зазначена: отруєння невідомою речовиною. Вказував, що відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Разом з тим, суди попередніх інстанцій поставили під сумнів достовірність інформації, яка міститься у Державному реєстрі актів цивільного стану, без спростування її у судовому порядку. Експертиза судами попередніх інстанцій не призначалась. Висновки судів попередніх інстанцій зроблено на підставі доказів, які ґрунтуються на припущеннях, що суперечить частині шостій статті 81 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2019 року КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що доводи скарги є безпідставними, а судові рішення є мотивованими, законними й ґрунтуються на належних та допустимих доказах, судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовано норми матеріального та процесуального права щодо спірних правовідносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а. с. 6, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 за фактом раптової смерті ОСОБА_3 старшим черговим інспектором Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Рязанцевим І. В. відповідно до заяви, зареєстрованої у ЄО за № 55207, складено рапорт, на підставі якого 26 грудня 2017 року о 15:19:10 год. внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 115 КК України, номер кримінального провадження № 0003724 (а. с. 9, 10).

28 грудня 2017 року постановою слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровської області Данової В. О. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003724 від 26 грудня 2017 року, було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (а. с. 11).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 26 грудня 2017 року № 2603 (попереднє), виданого КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР», смерть ОСОБА_3 настала внаслідок випадків ушкодження з невизначеним наміром, а саме: отруєння (вплив) інших і неуточнених хімічних та отруйних речовин (а. с. 12).

Судами встановлено, що вказане лікарське свідоцтво про смерть від 26 грудня 2017 року № 2603 (попереднє) було видано до проведення додаткових досліджень причин смерті ОСОБА_3 , тобто, на момент його видачі не було встановлено, внаслідок дії якої саме отруйної речовини настала смерть ОСОБА_3 .

На підставі постанови старшого лейтенанта поліції Осика М. А. СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 грудня 2017 року в приміщенні судово-медичного моргу КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР» судово-медичний експерт ОСОБА_4 , лікар, судово-медичний експерт відділу експертизи трупів КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР», стаж роботи 8 років, 2-ї кваліфікаційної категорії, 5-го кваліфікаційного класу, у період з 26 грудня 2017 року по 16 січня 2018 року провів судово-медичну експертизу за фактом смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно висновку експерта № 2603 смерть ОСОБА_3 наступила від гострого отруєння метадоном, що підтверджується відповідними ознаками, характерними для даного виду смерті, та даними судово-токсикологічного дослідження крові та внутрішніх органів - даними судово-медичної експертизи трупа. Також у висновку експерта № 2603 стосовно зовнішнього дослідження тіла ОСОБА_3 зазначено, що між поясом спортивних штанів та трусами, праворуч, виявлено медичний шприц об`ємом 5 см, який розташований у непошкодженій фабричній упаковці. При експертизі трупа зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень не виявлено. При експертизі трупа виявлено: у проекції лівої ліктьової ямки, ближче до зовнішньої бічної поверхні крапкову ранку. На передній поверхні лівого стегна, у верхній третині, у проекції нижнього краю пахової складки, ліворуч, синець, на тлі якого виявлено крапкову ранку та рубець. Виявлені при експертизі трупа вищезазначені тілесні ушкодження є слідами медичних маніпуляцій (внутрішньовенних ін`єкцій). Це підтверджується такими даними: характерною локалізацією (розташування їх у проекції вен), малі розміри синців та характерні для ін`єкцій крапкові ранки. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа ОСОБА_3 (акт судово-медичного дослідження від 28 грудня 2017 року № 12707, отриманий 29 грудня 2017 року) не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. При судово-токсикологічному дослідженні крові, слинних залоз та внутрішніх органів з група ОСОБА_3 (акт судово-медичного дослідження від 11 грудня 2018 року № 12708, отриманий 12 січня 2018 року) виявлена азотовмісна речовина, якою може бути метадон. Не виявлені похідні барбітурової кислоти, фенотіазіну, 1, 4-бенздіазепіну; морфін, кодеїн, ефедрин, трамадол, дімедрол, амітриптілін, клозапін. В доставлених слинних залозах не виявлені канабіноїди (а. с. 53-66).

На підставі висновку експерта № 2603 було складене лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603 з приміткою «замість попереднього № 2603», в якому було зазначена уточнена причина смерті ОСОБА_3 : отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованими в інших рубриках, намір не визначений» (а. с. 14).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до вимог статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім`ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з пунктом 2.6. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої Наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається обов`язково з поміткою «остаточне», «попереднє», «замість попереднього», «замість остаточного». Лікарське свідоцтво про смерть з поміткою «попереднє» видається в тих випадках, коли для встановлення чи уточнення причини смерті потрібно провести додаткові дослідження. Після уточнення причини смерті заповнюється нове лікарське свідоцтво з поміткою «замість попереднього» теж у двох примірниках, номери яких мають бути ідентичними, перший примірник якого пересилається закладом охорони здоров`я безпосередньо у відповідні місцеві органи державної статистики протягом 27 днів з моменту заповнення «попереднього» лікарського свідоцтва. Другий примірник залишається в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними засобами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача відкликати лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603 було видано КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР» неправомірно та в ньому міститься недостовірна інформація щодо причини смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судами попередніх інстанцій встановлено, що лікарське свідоцтво про смерть від 26 грудня 2017 року № 2603 (попереднє) було видано до проведення додаткових досліджень причин смерті ОСОБА_3 , тобто, на момент його видачі не було встановлено, внаслідок дії якої саме отруйної речовини настала смерть ОСОБА_3 .

Судами враховано висновок експерта № 2603, зроблений на підставі проведеної у період з 26 грудня 2017 року по 16 січня 2018 року судово-медичної експертизи, відповідно до якого смерть ОСОБА_3 наступила в результаті гострого отруєння метадоном.

На підставі вказаного висновку експерта № 2603 КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ДОР» було видано лікарське свідоцтво про смерть від 16 січня 2018 року № 2603 з приміткою «замість попереднього № 2603», в якому було зазначена уточнена причина смерті ОСОБА_3 , а саме: отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованими в інших рубриках, намір не визначений. Вказані дії відповідача не суперечать положенням Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть,затвердженої Наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545.

Отже, є обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що висновок експерта № 2603 та лікарське свідоцтво про смерть 16 січня 2018 року № 2603 є остаточними документами, які підтверджують причину смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачем не надано доказів на спростування зазначеного вище висновку експерта, який є письмовими доказами та був оцінений судами попередніх інстанцій у сукупності з іншими доказами по справі. Також стороною позивача не заявлялось відповідних клопотань про призначення судової експертизи у цій справі.

Посилання ОСОБА_1 на статтю 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зводяться до тлумачення норм чинного законодавства на власний розсуд та не спростовують обґрунтованих висновків судів попередніх інстанції, зроблених на підставі наявних у справі доказів.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

Із урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору. Судами правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович