Справа № 445/809/20
провадження № 2/445/366/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з нього додаткові витрати на утримання дитини. В обгрунтування позову вказує, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі протягом 2001 - 2010 років, у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За рішенням суду від 02.03.2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На даний час дочка ОСОБА_5 навчається в університеті внутрішніх справ МВС України, на підставі договору про надання платної освітньої послуги на денній формі навчання, вартість якого за один навчальний рік становить 14000,00 грн. Окрім того, дочка протягом навчального року проживає в гуртожитку, вартість проживання у якому становить за перше півріччя 2152,00 грн. та за друге півріччя - 3228,00 грн. Усі ці витрати, пов`язані із навчанням дочки, позивач понесла самостійно. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні, пов`язаному із навчанням дитини, не брав, добровільно допомагати позивачу в утриманні дочки відмовляється. Також, попередньо до зарахування до вищого навчального закладу позивачем було здійснено оплату ЗНО, яке проходила дочка, в розмірі 276,00 грн. Вважає, що вказані витрати, що пов`язані із навчанням дитини, є додатковими, і обов`язок нести такі покладається на обох батьків в однаковій мірі, незалежно від сплати одним з них аліментів на утримання дітей. Тому просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат, пов`язаних з навчанням дочки, в розмірі 9828,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач аліменти, що присуджені рішенням суду, сплачує. Однак, такі присуджені в мінімальному розмірі, який передбачено законом, для дитини відповідного віку. Попри додаткові витраті, половину яких вона просить стягнути з відповідача, вона несе і інші матеріальні витрати, щоб забезпечити дітям належні умови проживання та розвитку.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. Пояснив, що офіційно не працює. Періодично він їздить закордон, однак його дохід невеликий. Окрім того, у нього на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Заборгованості по аліментах у нього немає. Питання про вступ дочки до вищого навчального закладу та про вартість такого навчання з ним ніхто не обговорював, та чи буде у нього можливість додатково матеріально допомагати дочці з ним не з`ясовували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 02.03.2018 року з відповідача на користь позивача на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням суду від 03.12.2010 року шлюб між сторонами розірвано.

Довідкою про доходи № 21/75 від 13.05.2020 року, виданою НЦ НГ України, підтверджується, що ОСОБА_1 працює у Навчальному центрі НГ України та займає посаду сержанта з матеріального забезпечення, її середньомісячний дохід становить 13721,00 грн.

Згідно довідки № 162 від 12.05.2020 року до складу сім`ї позивача входять ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії договору № п-19050 від 01.09.2019 вбачається, що між позивачем та Львівським державним університетом внутрішніх справ укладено договір про надання платної освітньої послуги - підготовки фахівця освітнього ступеня "Бакалавр" ОСОБА_3 , згідно якого вартість навчання за один навчальний рік становить 14000,00 грн.

Довідкою ЛДУ ВС № 352 від 13.09.2019 року підтверджується, що ОСОБА_3 , 2002 року народження, є здобувачем вищої освіти 1- го курсу факультету психології (денної форми навчання) за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, не отримує стипендію. Згідно навчального плану термін навчання чотири роки, з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено оплату за: навчання в розмірі 14000,00 грн. (квитанція № 0.0..1 від 29.07.2019 року), проживання в гуртожитку в розмірі 2152,00 грн. та 3228,00 грн. (квитанція № 0.0..1 від 30.08.2019 року та №94 від 23.01.2020 року), а також пробне ЗНО 276,00 грн. ( квитанція №68 від 16.01.2019 року).

Судом встановлено, що відповідач 16.03.2013 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 .

Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога простягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах надитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи із змісту ст. 185 СК України, стягнення додаткових витрат на дитину стосується особливих обставин, які зумовлені особливим розвитком певних здібностей дитини та/або стосуються здоров`я дитини. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

У постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, ВСУ висловив позицію, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Враховуючи обставини справи та виходячи із зазначених положень законодавстава, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини (її навчання), в тому числі і витрати пов`язані з оплатою за проживання в гуртожитку, оскільки таке зумовлене її навчанням в учбовому закладі, що є територіально віддаленим від зареєстрованого її місця проживання, при цьому зазначені витрати понесені позивачем до настання повноліття дитини.

При визначенні розміру участі відповідача в додаткових витратах, суд виходить із, передбаченого ст. 185 СК України, обов`язку обох батьків брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, враховує матеріальне становище та сімейний стан сторін.

Посилання відповідача, як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, що у нього на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, його непрацевлаштованість, не звільняє його від обов`язку компенсувати частину додаткових витрат, що пов`язані із навчанням неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , враховуючи, що такі є разові, фактично понесені позивачем, та підтверджені належними та допустими доказами.

Відтак, оскільки батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дітей, стягненню з відповідача підлягає половина витрат понесених позивачем, пов`язана з навчанням неповнолітньої дочки.

На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11,13, 141, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, 180,185 СК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додаткові витрати понесені на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9828,00 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Кіпчарський