Провадження №2/359/1752/2020
Справа №359/2260/20
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За час свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 . Водночас, ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . Він у встановлений законом строк та порядок звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Незважаючи на це, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Тому ОСОБА_1 просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_4 надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити, а розгляд справи здійснити за його відсутності.

Представник Дударківської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з`явився. Натомість сільський голова Гуральник М.Г. направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я, серії НОМЕР_1 (а.с.3).

02 лютого 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт як особисте розпорядження на випадок свої смерті, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області Гоменюком В.А., зареєстрований в реєстрі за №04. На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла ОСОБА_3 (а.с.30).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1261, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1273 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи №8/2018, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченком А.П., вбачається, що 28 грудня 2018 року ОСОБА_3 подав заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь сина спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.23).

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на його ім`я (а.с.35). Він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини (а.с.31).

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Незважаючи на це, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 ) у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Про що отримав від приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченка А.П. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №168/02-31 від 20 листопада 2019 року з роз`ясненням права на звернення до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.12).

Встановлено, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . Житловий будинок був побудований у 1964 році та належав ОСОБА_2 , згідно даних погосподарської книги Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області №6 за №567-1 та довідки про технічні показники нерухомого майна №17860 від 09 квітня 2019 року, виготовленої КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.5,6).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з положенням ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація споруд, призначених для виконання спеціальних технічних функцій. Проте виникнення права власності на споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Дана обставина перешкодила нотаріусу видати позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

З огляду на це, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі викладеного та керуючись ст.392, ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1273 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 липня 2020 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський