Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10.06.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № МL-J01/056/2008 про надання кредиту в сумі 69127,66 дол. США з кінцевим строком повернення 10.06.2032 року. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10.06.2008 року був укладений договір поруки № SR-J01/056/2008, відповідно до якого ОСОБА_2 поручився за виконання умов кредитного договору за ОСОБА_1 24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, згідно чого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-J01/056/2008 та договором поруки SR-J01/056/2008. У порушення умов договору відповідачі зобов`язання за договором належним чином не виконали, у зв`язку з чим станом на 31.05.2018 року за ними рахується заборгованість на загальну суму 85785,67 дол. США, що еквівалентно 2389405,42 грн. по курсу НБУ станом на 27.08.2018 року, яка складається з: 68926,60 дол. США (1919826,38 грн). - заборгованість за кредитом; 16859,07 дол. США (469579,05 грн.) - заборгованість за відсотками. Тому позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 85785,67 дол. США, що еквівалентно 2389405,42 грн. за кредитним договором МL-J01/056/2008 від 10.06.2008 року та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, зазначивши, що застереження, яке міститься в п. 1.9 кредитного договору, повинно застосовуватися до спірних правовідносин, зауваживши при цьому, що направленням досудової вимоги боржнику не було змінено строку виконання грошових зобов`язань, передбачений договором.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Козирєв І.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності, а також вказав, що згідно п. 1.9.1 кредитного договору направленням досудової вимоги змінився погоджений у договорі сторонами строк виконання зобов`язань.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом вставлено, що 10.06.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № МL-J01/056/2008 про надання кредиту в сумі 69 127,66 дол. США з кінцевим строком повернення 10.06.2032 року та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

У забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 10.06.2008 року було укладено договір поруки № SR-J01/056/2008, згідно якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за належне виконання боржником ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що випливають з указаного кредитного договору.

24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-J01/056/2008 та договором поруки № SR-J01/056/2008.

У зв`язку з невиконанням належним чином відповідачами обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором станом на 31.05.2018 року рахується заборгованість на загальну суму 85785,67 дол. США, що еквівалентно 2389405,42 грн. по курсу НБУ станом на 27.08.2018 року, яка складається з: 68926,60 дол. США (1919826,38 грн). - заборгованість за кредитом та 16859,07 дол. США (469579,05 грн.) - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до положень ст. 257, ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За правилами ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Зміст кредитного договору не містить положень про погодження сторонами збільшення строку позовної давності.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду з даним позовом 05.09.2018 року. Заперечуючи проти позову, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Козирєв І.М. просив застосувати строк позовної давності до заявлених вимог.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування заборгованості за відсотками 16859,07 дол. США (469579,05 грн.) здійснено за період із 10.12.2008 року по 24.12.2010 року, що вказує на те, що відносно цієї складової частини боргу позивач звернувся до суду з пропуском трирічного строку позовної давності. Тому в цій частині вимог суд, застосовуючи позовну давність, відмовляє у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за відсотками.

Окрім того, у зв`язку з пропуском строку позовної давності суд застосовує також позовну давність до вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, враховуючи суми чергових плажежів, встановлених графіком платежів за період з 03.06.2009 року по 10.08.2015 року, що в загальній сумі становить 2027,70 дол. США, та відмовляє у цій частині позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що порука припиняється після закінчення, встановленого в договорі поруки. У разі, коли такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимог до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений, або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 1.9 кредитного договору врегульовано питання дострокового виконання боргових зобов`язань за ініціативою банку та розірвання цього договору. Так, у п. п. 1.9.1 визначено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань та зазначено, що таке зобов`язання позичальника настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги, а також повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. У застереженні до цього пункту сторони погодили, що реалізація положень п. 1.9 цього договору не буде розглядатися сторонами як одностороння зміна умов цього договору, а є одним із способів виконання боргових зобов`язань, встановлених за взаємною домовленістю сторін.

Аналізуючи зміст п. 1.9 кредитного договору, суд вважає, що застереження до цього пункту договору суперечить положенням ч. 1 ст. 530 ЦК України, згідно яких якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А отже, наслідком направлення банком позичальнику вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань у визначений у такій вимозі строк є зміна строку виконання зобов`язань за договором на вказаний у досудовій вимозі банку.

У липні 2011 року відповідачу ОСОБА_1 була направлена позивачем досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, якою змінено строк виконання зобов`язань за договором, так як позивачем запропоновано достроково виконати боргові зобов`язання позичальника за кредитним договором № МL-J01/056/2008 від 10.06.2008 року в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги шляхом сплати заборгованості. Оскільки в шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов`язання, зміненого досудовою вимогою, позивач не пред`явив вимог щодо виконання боргових зобов`язань до поручителя, тому порука є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому за встановлених судом обставин виключається можливість солідарної відповідальності обох відповідачів за порушення умов виконання зобов`язань за кредитним договором. Тож заборгованість за кредитним договором в сумі 66898,90 дол. США (68926,60 дол. США - 2027,70 дол. США), що за курсом НБУ станом на 27.08.2018 року (1 дол. США відповідає 27,8532 грн.) становить 1863348,40 грн., яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань боржником за кредитним договором, підлягає стягненню з позичальника - відповідача ОСОБА_1 . При цьому суд відмовляє в задоволенні позову до поручителя ОСОБА_2 .

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 257, 267, 509, 526, 530, 543, 554, 559, 610, 611, 623, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 51, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 66898,90 дол. США (шістдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто вісім доларів США дев`яносто центів), що еквівалентно 1863348,40 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят три тисячі триста сорок вісім гривень сорок копійок), та судовий збір у сумі 27950,23 грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень двадцять три копійки).

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про учасниківсправи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, , рахунок № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», м. Київ, МФО 300528).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 12.06.2020 року.

Суддя Л.М. Семенцова