Постанова

Іменем України

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 502/10068/16-ц

провадження № 61-36577св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сумська міська рада,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Ексім», приватне акціонерне товариство «Альфасистембуд»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2017 року в складі судді Труханової Л. М. та постанову Апеляційного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року в складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Левченко Т. А., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення Сумської міської ради, визнання недійсним договору оренди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що його права, як власника земельної ділянки на АДРЕСА_1 , є порушеними внаслідок недотримання Сумською міською радою вимог земельного законодавства. Зокрема, вказав, що сусідня земельна ділянка під АДРЕСА_2 , площею 0,3161 га, відноситься до земель історико-культурного призначення і надана міською радою в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Еко-Ексім» (далі - ТОВ «Еко-Ексім») зі зміною цільового призначення під будівництво багатоквартирного житлового будинку, тобто з порушенням норм земельного законодавства. При цьому, з ним не було погоджено меж ділянки, не було проведено громадських обговорень щодо об`єкта будівництва, не враховані його інтереси та вимоги, як власника земельної ділянки, що межує з місцем забудови, а технічна документація із землеустрою містить ряд недоліків.

Враховуючи наведене, позивач з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 02 квітня 2003 року № 417-МР «Про вилучення та надання земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, громадянам та попереднє погодження місця розташування об`єктів» в частині надання ТОВ Еко-Ексім» під будівництво житлового будинку земельної ділянки, площею 0,3161 га, за рахунок земель цільового призначення терміном на 10 років;

- визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 30 січня 2013 року № 2076-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям і підприємцям» в частині поновлення договору оренди земельної ділянки ТОВ «Еко-Ексім» строком на два роки;

- визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 14 травня 2014 року №3273-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям , підприємця і громадянам» в частині поновлення дії договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 , наданої ТОВ «Еко-Ексім» з 31 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року;

- визнати недійсним та скасувати договір оренди земельної ділянки між Сумською міською радою та ТОВ «Еко-Ексім» від 05 липня 2003 року, зареєстрований Виконавчим комітетом Сумської міської ради 03 серпня 2003 року за № 1024 та реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області у розділі №1 від 19 липня 2013 року за № 1722971.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надав доказів на підтвердження факту порушення його прав, як власника земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Суми рішеннями міської ради та договором оренди спірної земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення його прав, як власника земельної ділянки на АДРЕСА_1 , внаслідок прийняття рішення Сумською міською радою від 02 квітня 2003 року № 417-МР в частині надання ТОВ «Еко-Ексім» під будівництво житлового будинку земельної ділянки на АДРЕСА_2 , площею 0,3161 га, за рахунок зміни її цільового призначення терміном на 10 років та укладення між Сумською міською радою та ТОВ «Еко-Ексім» договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2003 року з подальшим поновленням строків його дії. При цьому, зазначає, щобудівництво багатоповерхового будинку на АДРЕСА_2 вже завершено, його було введено в експлуатацію, а тому доводи позивача про незаконність зміни цільового призначення земельної ділянки та віднесення її до категорії земель: для житлової та громадської забудови є безпідставними. Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування рішення суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У липні 2018 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 15 квітня 2020 року призначений повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

У квітні 2020 року справу розподілено судді-доповідачу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що судами не встановлено невідповідність оспорюваних рішень Сумської міської ради та договору оренди вимогам законодавства, яке діяло на момент їх вчинення. Земельна ділянка на АДРЕСА_2 використовується способами, які суперечать екологічним вимогам, не за своїм цільовим призначенням (будівництво багатоквартирного будинку на земельній ділянці, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини (будівництво ведеться в історичній зоні без дозволів Управління культурної спадщини). У свою чергу, судами не взято до уваги, що долучений до матеріалів справи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Еко-Ексім» не містить всіх необхідних та передбачених чинним законодавством висновків відповідних органів про погодження проекту землеустрою щодо здійснення відповідного будівництва - матеріалів погодження з органами земельних ресурсів, містобудування і архітектури, охорони культурної спадщини, висновку державної землевпорядної експертизи, погодження Верховною Радою України. Поряд із цим, судами не взято до уваги, що зазначені порушення призвели до порушення його прав, як власника суміжної земельної ділянки, оскільки він не був присутній на момент встановлення меж земельної ділянки, ні погоджував ні проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а ні технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки, оскільки від був позбавлений такого права відповідно до положень частини другої статті 198 ЗК України. Також розміщення відповідно до кадастрового плану спірної земельної ділянки обмежує використання його земельної ділянки за цільовим призначенням, так як на відстані 15 м від цього багатоповерхового будинку він не може здійснювати будівництво на своїй земельній ділянці. Також порушені правила добросусідства та обмежень у зв`язку з тим, що відстань від новобудовою та межею належною йому земельною ділянкою менше ніж 3 метри. Крім того, порушені його громадські права у зв`язку з тим, що не проводилися громадські обговорення об`єкта будівництва, не враховані інтереси та вимоги власників та користувачів земельних ділянок та будівель. Оскільки в результаті оспорюваних рішень виникло речове право на земельну ділянку заявник вважає, що висновки суду стосовно підстав неможливості визнання незаконними рішень відповідача від 02 квітня 2003 року, від 30 січня 2013 року та від 14 травня 2014 року та недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між Сумською міською радою та ТОВ «Еко-Ексім» за тих обставин, що предмет спору припинив існування, суперечить правовому висновку викладеному в постанові Верховного Суду України № 6-2510цс15.

У липні 2018 року третя особа Приватне акціонерне товариство «Альфасистембуд» подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просила скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 15 листопада 2001 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1031 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0,1000 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,0031 га).

Рішенням Сумської міської ради від 02 квітня 2003 року № 417-МР «Про вилучення та надання земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, громадянам, та попереднє погодження місця розташування об`єктів» ТОВ «Еко-Ексім» надано в оренду земельну ділянку під будівництво житлового будинку на АДРЕСА_2 , площею 0,3161 га, строком на 10 років, за рахунок зміни цільового призначення земельної ділянки.

25 липня 2003 року між Сумською міською радою та ТОВ «Еко-Ексім» укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком до 02 квітня 2013 року з метою несільськогосподарського використання, під будівництво житлового будинку.

У подальшому, рішенням Cумської міської ради від 30 січня 2013 року № 2076-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям і підприємцям» ТОВ «Еко-Ексім» поновлено строк дії договору оренди земельної ділянки на 2 роки, з 02 квітня 2013 року. При цьому, цільове та функціональне призначення ділянки було вказано, як «Землі громадської забудови під будівництво житлового будинку».

Рішенням Сумської міської ради від 19 червня 2013 року №2468-МР внесені зміни до графи 3 вказаного рішення від 30 січня 2013 року у зв`язку з допущеною помилкою, а саме: замість «Землі громадської забудови під будівництво житлового будинку» записано «Землі житлової забудови під будівництво житлового будинку».

06 червня 2013 року проведена державна реєстрація земельної ділянки комунальної власності, площею 0,3161 га на АДРЕСА_2 з кадастровим номером :18:013:0014 та цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови.

03 липня 2013 року на підставі рішень Сумської міської ради від 30 січня та 19 червня 2013 року між міською радою та ТОВ «Еко-Ексім» укладений договір оренди земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_2 , площею 0,3161 га, строком до 30 січня 2015 року (том 2 а. с.103 - 106), до якого договором від 11 червня 2014 року внесені зміни, зокрема, сторони погодили, що договір укладено терміном до 31 грудня 2016 року, враховуючи рішення міської ради від 14 травня 2014 № 3273-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, підприємцям і громадянам» (том 2 а. с. 54).

19 січня 2017 року ТОВ «Еко-Ексім» звернулося до Сумської міської ради з листом, в якому просило зняти з розгляду сесії питання про продовження договору оренди земельної ділянки у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди від 03 липня 2013 року, введенням житлового будинку в експлуатацію та переходом прав власності на нерухомість іншим власникам (том 2 а. с. 55).

Відповідно до акта прийому-передачі від 31 грудня 2016 року ТОВ «Еко-Ексім» передало орендодавцю Сумській міській раді земельну ділянку на АДРЕСА_2 на підставі пункту 5.3 договору оренди, зокрема, у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено (том 2 а. с. 57).

Згідно з даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 14 березня 2017 року, право оренди спірної земельної ділянки припинено 13 березня 2017 року на підставі акта прийому-передачі від 31 грудня 2016 року (том 2 а. с. 121 - 122).

Також судами встановлено, що 01 жовтня 2013 року ТОВ «Еко-Ексім» уклало з ПрАТ «Альфасистембуд» договір про спільну діяльність з метою спільного проектування, будівництва і введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництво восьмиповерхового сто квартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 закінчено у грудні 2016 року, строк введення об`єкта в експлуатацію значиться також, як грудень 2016 року.

При цьому, рішеннями судів, які набрали законної сили встановлені обставини, які мають значення для вирішення цієї справи.

Так, постановою Зарічного районного суду від 24 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень встановлено, що земельна ділянка на АДРЕСА_2 не знаходиться у межах прибережної захисної смуги, Інспекцією ДАБУ в Сумській області проводилася перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на будівництві багатоповерхового житлового будинку на АДРЕСА_2 , про що складено акт, відповідно до якого порушення були встановлені лише і частині розміщення та розмірів інформаційного щита на об`єкті будівництва, будь-яких інших порушень в частині дотримання будівельних норм, стандартів та правил вказаним актом не встановлено.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки на АДРЕСА_2 не порушує права та інтереси позивача, оскільки зазначені останнім порушення фактично випливають з відносин, що стосуються порядку користування між власниками суміжних земельних ділянок. При цьому, зазначено, що надання земельної ділянки в історичному ареалі під будівництво нової споруди не забороняється, але вносить певні обтяження при проектуванні та зведенні будинку щодо наявних історичних споруд, пам`яток, наявністю чи відсутністю заповідників, тощо. Проте будь-яких обмежень у використанні спірної земельної ділянки технічна документація із землеустрою не містить.

Також, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ПрАТ «Альфасистембуд», ТОВ «Еко-Ексім» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Сумській області про визнання протиправним та скасування припису, встановлено, що на момент винесення оскаржуваного припису був чинним дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва 8-ми поверхового 100-квартирного житлового будинку на АДРЕСА_2 .

Зокрема, зазначеними судовими рішеннями встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться на території багатоквартирної та громадської забудови, будівництво багатоповерхового будинку на ній здійснюється правомірно на підставі містобудівних умов та обмежень забудови, згідно з якими територія забудови не межує з охоронною зоною культурної спадщини, питання щодо перепоховання останків осіб, виявлених під час проведення земельних робіт у травні 2014 року на АДРЕСА_2 було вирішено відповідними установами згідно з вимогами законодавства. Крім того, вказаними судовими рішеннями встановлено, що законодавством не передбачено проведення громадських слухань щодо окремо взятого об`єкта будівництва і державна реєстрація спірної земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера здійснені правомірно, а технічна документація із землеустрою розроблена відповідно до вимог законодавства.

При цьому, у липні 2015 року ОСОБА_1 звертався з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства, проте ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року провадження у справі закрито та позивачу роз`яснено право звернення до таким позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої та другої статті 116 Земельного кодексу України . громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок в власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданої органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (частина перша статті 393 ЦК України).

Отже, недійсним у судовому порядку може бути визнано акт (рішення) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, якщо він не відповідає вимогам законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав акт (рішення), але при цьому обов`язковою умовою для визнання акту недійсним є порушення в зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Зокрема судами правильно встановлено, що позивачем не доведені заявлені ним позовні вимоги, зокрема порушення оспорюваними рішеннями Сумської міської ради його прав та інтересів, оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили встановлено, що будівництво багатоповерхового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_2 проведено з дотримання будівельних норм та правил, при цьому такі позовні вимоги як визнання незаконними та скасування рішень Сумської міської ради та договору оренди спірної земельної ділянки не захистить права позивача у разі їх порушення, з огляду на те, що будівництво багатоповерхового будинку за вищевказаною адресою вже завершено та його введено в експлуатацію, а об`єкт оренди на підставі акту прийому-передачі від 31 грудня 2016 року повернуто Сумській міській раді.

Суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, судами правильно застосовано закон, який підлягав до застосування, тому підстав для скасування оскаржуваних судових рішення немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.

Керуючись статтями 401, 409, 416 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Мартєв Є. В. Петров В. М. Сімоненко