КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №363/1409/18 головуючий у суді І інстанції: Рудюк О.Д.
провадження №22-ц/824/4191/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гуля В.В., СліпченкаО.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Прокурора Київської областіна рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 06 листопада 2019 року та на додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 29 листопада 2019 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ШИЛ», громадська організація «Садівницьке товариство «Дюна» про визнання недійсними розпоряджень та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування їх з чужого незаконного володіння. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що прокуратурою Київської області за результатами аналізу додержання вимог земельного законодавства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району прокуратурою Київської області виявлені порушення вимог земельного законодавства при вилученні з постійного користування державного підприємства «Вишедубечанське лісове господарство» земельних ділянок лісогосподарського призначення, зміні цільового призначення та передачі їх у власність громадянам для ведення садівництва. Зазначає, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2004 № 497 «Про передачу в оренду земельних ділянок для несільськогосподарських потреб товариству з обмеженою відповідальністю «ШИЛ» передано в оренду на 49 років земельні ділянки загальною площею 5,0175 га в межах Лебедівської та Хотянівської сільських рад Вишгородського району (за межами населених пунктів) товариству з обмеженою відповідальністю фірма «ШИЛ» під розміщення садівницького товариства, а саме земельну ділянку площею 2,7417 га на території Лебедівської сільської ради та земельну ділянку площею 2,2758 га на території Хотянівської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження між Вишгородською районною державною адміністрацією та ТОВ фірма «ШИЛ» 27.08.2004 за № 5083 укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок несільськогосподарського призначення. Водночас розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 15.10.2004 № 616 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Дюна» затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів та за рахунок вказаних вище земельних ділянок, що перебували в оренді ТОВ фірма «ШИЛ» передано у власність 48 членам садівницького товариства «Дюна» ділянки для ведення садівництва, у тому числі: ОСОБА_1 площею 0,1005 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0202 серії ЯА № 220897 (ділянка № 1); ОСОБА_15 площею 0,0927 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0203 серії ЯА № 220898 (ділянка № 2); ОСОБА_18 площею 0,0848 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0204 серії ЯА № 220899 (ділянка № 3); ОСОБА_17 площею 0,0770 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0205 серії ЯА № 220900 (ділянка № 4); ОСОБА_16 площею 0,0691 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0206 серії ЯА № 220901 (ділянка № 5); ОСОБА_8 площею 0,0613 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0207 серії ЯА № 220902 (ділянка № 6); ОСОБА_10 площею 0,0552 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0208 серії ЯА № 220903 (ділянка № 7); ОСОБА_19 площею 0,0572 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0209 серії ЯА № 220904 (ділянка № 8); ОСОБА_36 площею 0,1155 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0219 серії ЯА № 220914 (ділянка № 18); ОСОБА_37 площею 0,1199 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0220 серії ЯА № 220915 (ділянка № 19); ОСОБА_38 площею 0,0617 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0221 серії ЯА № 220916 (ділянка № 20); ОСОБА_39 площею 0,1000 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0222 серії ЯА № 220917 (ділянка № 21); ОСОБА_40 площею 0,1060 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0223 серії ЯА № 220918 (ділянка № 22); ОСОБА_41 площею 0,0999 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0225 серії ЯА № 220919 (ділянка № 24); ОСОБА_33 площею 0,0800 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0226 серії ЯА № 220920 (ділянка № 25); ОСОБА_9 площею 0,0753 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0202 серії ЯА № 220922 (ділянка № 26); ОСОБА_21 площею 0,1140 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0203 серії ЯА № 220923 (ділянка № 27); ОСОБА_12 площею 0,1138 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0204 серії ЯА № 220924 (ділянка № 28); ОСОБА_13 площею 0,1156 га, якому видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0205 серії ЯА № 220925; ОСОБА_43 площею 0,1174 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0206 серії ЯА № 220926 (ділянка № 30); ОСОБА_34 площею 0,1200 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0207 серії ЯА № 220927 (ділянка № 31); ОСОБА_35 площею 0,0916 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0208 серії ЯА № 220928 (ділянка № 32); ОСОБА_31 площею 0,1034 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0209 серії ЯА № 220929 (ділянка № 33); ОСОБА_42 площею 0,1200 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0210 серії ЯА № 220930 (ділянка № 34); ОСОБА_32 площею 0,1170 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0211 серії ЯА № 220931 (ділянка № 35); ОСОБА_28 площею 0,1170 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0212 серії ЯА № 220932 (ділянка № 36); ОСОБА_29 площею 0,1170 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0213 серії ЯА № 220933 (ділянка № 37); ОСОБА_30 площею 0,1099 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0214 серії ЯА № 220934 (ділянка № 38); ОСОБА_25 площею 0,1198 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0215 серії ЯА № 220935 (ділянка № 39); ОСОБА_26 площею 0,1200 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0216 серії ЯА № 220936 (ділянка № 40); ОСОБА_27 площею 0,1200 га, якій 02.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0217 серії ЯА № 220937 (ділянка № 41); ОСОБА_11 площею 0,1105 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0219 серії ЯА № 220939 (ділянка № 43); ОСОБА_20 площею 0,1105 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0220 серії ЯА № 220940 (ділянка № 44); ОСОБА_24 площею 0,1138 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0221 серії ЯА № 220941 (ділянка № 45); ОСОБА_23 площею 0,1189 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0223 серії ЯА № 220943 (ділянка № 47); ОСОБА_22 площею 0,1190 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0224 серії ЯА № 220944 (ділянка № 48).

В подальшому, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами :33:047:0203, :33:047:0204, :33:0470205, :33:047:0206, :33:047:0209 на підставі договорів купівлі-продажу від 23.12.2004 відчужено ОСОБА_1 . При цьому установлено, що відомості до Державного земельного кадастру щодо вказаних вище земельних ділянок не вносились.

В подальшому ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_31 , ОСОБА_42 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 і ОСОБА_35 належні їм земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 11.11.2004 відчужили ОСОБА_9 , який на підставі договорів купівлі-продажу від 07.11.2012, 29.03.2013, 30.03.2013, 08.08.2013 і 08.07.2014 за №№ 1355, 1346, 127192, 2865, 2868, 2871, 4908, 4912, 4924, 1307, 1293, 2862, 1303, 1300 і 4920 відчужили їх на користь ОСОБА_3 .

Також, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2004 № 4115 відчужив належну йому земельну ділянку на користь ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 і ОСОБА_33 належні їм земельні ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2005 № 2532, договорів дарування від 22.11.2004 за №№ 7202, 7208, 7196, 7211 і 7199 відчужили ОСОБА_44 , який на підставі договорів купівлі-продажу від 06.09.2013 за №№ 4680, 4681, 4678, 4679, 4677 і 4675 відчужив їх на користь ОСОБА_6 .

Також, ОСОБА_38 на підставі договору дарування від 22.11.2004 № 7193 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_36 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2005 № 2531 відчужила її ОСОБА_44 . Останній в свою чергу на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2013 за № 4674 відчужив вказану ділянку на користь ОСОБА_6 .

ОСОБА_21 , 11.11.2004 на підставі договору купівлі-продажу відчужив на користь ОСОБА_9 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0203, у зв`язку з чим 10.02.2005 останнім отримано державний акт на право власності на вказану ділянку серії ЯА № 344930. При цьому, 03.07.2013 на підставі вказаного вище державного акту на ім`я ОСОБА_9 в Реєстрі речових прав зареєстровано право власності на цю ж саму земельну ділянку, але вже з кадастровим номером :33:009:0263, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Причиною таких розбіжностей стало несвоєчасне внесення відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :33:009:0203 до Державного земельного кадастру під час формування земельної ділянки.

Так само, на підставі належного ОСОБА_9 державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0202 серії ЯА № 220922 ім`я останнього в Реєстрі речових прав зареєстровано право власності на цю ж земельну ділянку, але вже з кадастровим номером :33:051:0262, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після цього, 11.07.2014 на підставі договорів купівлі-продажу за №№ 1330 і 1333 ОСОБА_9 відчужив на користь ОСОБА_5 земельні ділянки з кадастровими номерами :33:009:0262 і :33:009:0263, а 01.08.2014 на підставі заяви останнього за № 462 здійснено об`єднання вказаних вище земельних ділянок, у зв`язку з чим утворилась нова ділянка площею 0,1893 га з кадастровим номером :33:009:6001.

За аналогічним принципом, ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2004 відчужила на користь ОСОБА_9 належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0219, у зв`язку з чим останнім 24.03.2007 отримано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯД № 683808.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2012 за № 4928 ОСОБА_9 відчужив на користь ОСОБА_3 вказану вище земельну ділянку. Разом з тим, у зв`язку з внесенням відомостей 22.08.2017 до Реєстру речових прав про реєстрацію права власності на цю ж земельну ділянку за ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 683808 і договору купівлі-продажу № 4928, кадастровий номер даної земельної ділянки змінено на :33:009:1219, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так само, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 11.11.2004 на підставі договорів купівлі продажу відчужили на користь ОСОБА_9 належні останнім земельні ділянки з кадастровими номерами :33:009:0204, :33:009:0205 і :33:009:0206.

В подальшому, 10.02.2005 на вказані вище земельні ділянки ОСОБА_9 отримав наступні державні акти: серії ЯА № 344935 щодо ділянки з кадастровим номером :33:009:0204; серії ЯА№ 344926 щодо ділянки з кадастровим номером :33:009:0205; серії ЯА № 344938 щодо ділянки з кадастровим номером :33:009:0206.

У зв`язку з внесенням відомостей 03.07.2013 і 29.08.2017 до Реєстру речових прав про реєстрацію права власності на вказані вище земельні ділянки за ОСОБА_9 , на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 344935, серії ЯА № 344926 і серії ЯА № 344938, кадастрові номери даних земельних ділянок змінено, а саме: ділянка з кадастровим номером :33:009:0204 змінилась на номер :33:009:0264; ділянка з кадастровим номером :33:009:0205 змінилась на номер :33:009:1205; ділянка з кадастровим номером :33:009:0206 змінилась на номер :33:009:1206. об`єднання вказаних вище земельних ділянок, у зв`язку з чим утворено нову ділянку площею 0,3468 га з кадастровим номером :33:009:6030.

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2017 № 562 ОСОБА_9 відчужив вказану вище земельну ділянку на користь ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 належні їм земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 23.12.2004 відчужено ОСОБА_1 .

В свою чергу, ОСОБА_1 об`єднав вказані вище земельні ділянки, у зв`язку з чим утворено ділянку площею 0,1165 га з кадастровим номером :33:047:0227.

Водночас, 19.11.2015 ОСОБА_1 здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :33:047:0227, у зв`язку з чим утворено наступні ділянки: :33:047:0228 площею 0,0356 га, :33:047:0229 площею 0,0402 га і :33:047:0230 площею 0,0407 га.

Після цього, на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2017 № 1604 ОСОБА_1 відчужив на користь ОСОБА_2 земельні ділянку площею 0,0356 га з кадастровим номером :33:047:0228, а на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2015 № 4513 відчужив земельну ділянку площею 0,0402 га з кадастровим номером :33:047:0229 ОСОБА_45 .

Таким чином, на даний час у власності зазначених вище громадян перебувають наступні земельні ділянки:

- ОСОБА_6 земельна ділянка площею 0,1155 га з кадастровим номером :33:047:0219, площею 0,1199 га з кадастровим номером :33:047:0220, площею 0,0617 га з кадастровим номером :33:047:0221, площею 0,1000 га з кадастровим номером :33:047:0222, площею 0,1060 га кадастровим номером :33:047:0223, площею 0,0999 га з кадастровим номером :33:047:0225, площею 0,0800 га кадастровим номером :33:047:0226, загальною площею 0,6830 га.;

- ОСОБА_7 земельна ділянка площею 0,1005 га з кадастровим номером :33:047:0202.

- ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0207, площею 0,0916 га з кадастровим номером :33:009:0208, площею 0,1034 га з кадастровим номером :33:009:0209, площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0210, площею 0,1170 га з кадастровим номером :33:009:0211, площею 0,1170 га з кадастровим номером :33:009:0212, площею 0,1170 га кадастровим номером :33:009:0213, площею; 0,1099 га з кадастровим номером:33:009:0214, площею 0,1198 га з кадастровим номером :33:009:0215, площею 0,1200 га кадастровим номером :33:009:0216, площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0217, площею 0,1105га з кадастровим номером :33:009:0220, площею 0,1138 га з кадастровим номером :33:009:0221, площею 0,1189 га з кадастровим номером :33:009:0223, площею 0,1190 га з кадастровим номером :33:009:0224, площею 0,1105 га з кадастровим номером :33:009:1219, загальною площею 1,8284 га;

- ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,1893 га з кадастровим номером :33:009:6001;

- ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,0356 га з кадастровим номером :33:047:0228;

- ОСОБА_45 земельна ділянка площею 0,0402 га з кадастровим номером :33:047:0229;

- ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,3468 га з кадастровим номером :33:009:6030;

- ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,0407 га з кадастровим номером :33:047:0230, площею 0,0927 га з кадастровим номером :33:047:0203, площею 0,0691 га з кадастровим номером :33:047:0206, площею 0,0770 га з кадастровим номером :33:047:0205, площею 0,0848 га з кадастровим номером :33:047:0204, площею 0,0572 га з кадастровим номером :33:047:0209, загальною площею 0,4215 га.

Позивач вважає, що надання в оренду та передача у власність зазначених земельних ділянок проведені з порушенням вимог законодавства.

Зокрема, погодження вилучення спірної земельної ділянки, яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства та використовувалась для здійснення статутної діяльності, надано державним підприємством з порушенням вимог Лісового та Земельного Кодексів України. Вище-Дубечанський держлісгосп не мав необхідного обсягу дієздатності для надання такого погодження без попередньої згоди органу управління майном.

Таким чином, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2004 № 497 без затвердження проекту відведення земельної ділянки, без її вилучення у попереднього землекористувача - Вище-Дубечанського держлісгоспу, без зміни цільового призначення земель лісового фонду надано в оренду ТОВ фірма «ШИЛ» земельні ділянки під розміщення садівницького товариства для цілей, не передбачених ст. 9 Лісового кодексу України. Також, як вбачається зі змісту спірного розпорядження районної адміністрації, лісові ділянки надано в оренду суб`єкту господарювання для розміщення садівницького товариства. Отже, Вишгородська районна державна адміністрація не мала права передавати в оренду спірні земельні ділянки несільськогосподарському підприємству (ТОВ «ШИЛ»). Суперечить розпорядження районної державної адміністрації від 12.08.2004 № 497 і вимогам ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, якою передбачено, що для ведення садівництва у власність та користування надаються лише землі сільськогосподарського призначення, а не лісогосподарського призначення. Крім того, не відповідає вимогам земельного законодавства і розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 15.10.2004 № 616 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Дюна», прийняті всупереч вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 20, 56, 84, 116, 118, 149 Земельного кодексу України і ст. 42 Лісового кодексу України, ст.ст. 20, 50 Закону України «Про землеустрій».

Позивач зазначає, що спірні земельні ділянки, відведені третім особам без прийняття розпорядження місцевої адміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення спірних земель та відведення їх у власність, без його розробки та погодження з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини, без проведення державної експертизи та його подальшим затвердженням розпорядженням адміністрації.

Вважає, що здійснення Вишгородською районною державною адміністрацією права власності, зокрема розпорядження землею не у спосіб та поза межами повноважень, передбачених законом, не може оцінюватися як вираження волі держави, що відповідно до ст. 388 ЦК України дає підстави для витребування державою від добросовісного набувача - ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_45 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 і ОСОБА_1 земельних ділянок загальною площею 3,6453 га.

Докази про належність набутої ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 і ОСОБА_1 землі саме до земель лісогосподарського призначення прокуратурі Київської області стало відомо лише у 2017 році під час системного аналізу інформацій, у тому числі що надійшла від Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства. Саме з того часу стало відомо про наявність порушення інтересів держави,а тому просить визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його, захистивши право. На підставі викладеного позивач просить суд визнати недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2004 № 497 «Про передачу в оренду земельних ділянок для несільськогосподарських потреб ТОВ «ШИЛ»; визнати недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 15.10.2004 № 616 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Дюна» в частині передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_33 , ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_31 , ОСОБА_42 , ОСОБА_32 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки з незаконного володіння: ОСОБА_6 площею 0,1155 га з кадастровим номером :33:047:0219, площею 0,1199 га з кадастровим номером :33:047:0220, площею 0,0617 га з кадастровим номером :33:047:0221, площею 0,1000 га з кадастровим номером :33:047:0222, площею 0,1060 га з кадастровим номером :33:047:0223, площею 0,0999 га з кадастровим номером :33:047:0225, площею 0,0800 га з кадастровим номером :33:047:0226; ОСОБА_7 площею 0,1005 га з кадастровим номером :33:047:0202; ОСОБА_3 площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0207, площею 0,0916 га кадастровим номером :33:009:0208, площею 0,1034 га з кадастровим номером :33:009:0209, площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0210, площею 0,1170 га з кадастровим номером :33:009:0211, площею 0,117 га кадастровим номером :33:009:0212, площею 0,1170 га з кадастровим номером :33:009:0213, площею 0,1099 га з кадастровим номером :33:009:0214, площею 0,1198 га з кадастровим номером :33:009:0215, площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0216, площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0217, площею 0,1105 га з кадастровим номером :33:009:0220, площею 0,1138 га з кадастровим номером :33:009:0221, площею 0,1189 га з кадастровим номером :33:009:0223, площею 0,1190 га з кадастровим номером :33:009:0224, площею 0,1105 га з кадастровим номером :33:009:1219; ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,1893 га з кадастровим номером :33:009:6001; ОСОБА_2 площею 0,0356 га з кадастровим номером :33:047:0228; ОСОБА_45 площею 0,0402 га з кадастровим номером :33:047:0229; ОСОБА_4 площею 0,3468 га з кадастровим номером :33:009:6030; ОСОБА_1 площею 0,0407 га з кадастровим номером :33:047:0230, площею 0,0927 га з кадастровим номером :33:047:0203, площею 0,0691 га з кадастровим номером :33:047:0206, площею 0,0770 га з кадастровим номером :33:047:0205, площею 0,0848 газ кадастровим номером :33:047:0204, площею 0,0572 га з кадастровим номером :33:047:0209, загальною вартістю 349811,85 грн., які розташовані на території Лебедівської та Хотянівської сільських ради Вишгородського району. Крім того, просив стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області, сплачений судовий збір.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.10.2019 року у клопотанні першого заступника прокурора Київської області про заміну первісного відповідача у справі належним відповідачем відмовлено. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_45 про визнання недійсними розпоряджень та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської областівід 06 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні вищезазначеного позову.

Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської областівід 29 листопада 2019 року заяву адвоката Скока Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з Прокуратури Київської області на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 99976,60 грн..

Не погодившись із рішенням Вишгородського районного суду Київської областівід 06 листопада 2019 року та додатковим рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 29 листопада 2019 року Прокурор Київської області подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, і порушення судом норм процесуального права, просив скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 06 листопада 2019 року та на додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 29 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вказує, що безпідставне надання земель лісового фонду для ведення садівництва, допускає подальшу приватизацію земель лісового фонду в порядку, передбаченому для земель сільськогосподарського призначення, а також передбачає можливість зведення на земельних ділянках, вкритих лісом, садових будинків, проте зазначене суперечить вимогам ст.ст. 84, 164 ЗК України. Зазначає, що переведення лісових земель до інших категорій провадиться за згодою відповідних державних органів лісового господарства Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя. Щодо висновку суду першої інстанції про неможливість визнання недійсними розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, зазначає, що вказане спростовується висновками Верховного Суду України викладених у постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2510ц15, який підтримано Верховним Судом у постанові від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16. Вказує, що землі лісогосподарського призначення, які перебувають у державній власності, не підлягають передачі у приватну власність та можуть перебувати у користуванні лише спеціалізованих підприємств, установ та організацій.

З приводу додаткового рішення, скаржник вважає, що «Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки» поданий з пропуском строку, установленого законом, одержано з порушенням порядку, встановленого законом, що вказує на його недопустимість та, що суму судового збору визначено виходячи з нормативної грошової оцінки земель, які незаконно та безкоштовно вибули із власності держави.

Адвокат Скок В.С.., який діє в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року та додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року залишити без змін.

Адвокат Цирулевська М.В.., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 06 листопада 2019 року та додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 29 листопада 2019 року залишити без змін.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Вирішуючи даний спір, і відмовляючі у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними розпоряджень, суд першої інстанції виходив з оформлення матеріалів погодження місця розташування земельних ділянок та їх погодження відповідними органами державної влади і Вищедубечанським держлісгоспом, наявності Проекту землеустрою та процедури його розроблення та затвердження, розпорядження Вишгородської РДА від 12.08.2004 №497, яке ґрунтується на законі, прийняте з дотриманням всіх норм законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин в межах компетенції та повноважень, що окремо підтверджується позитивним висновком державної землевпорядної експертизи.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що на момент прийняття оспорюваних розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, яке перетворене в Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства не існувало, оскільки відповідний орган було створено першочергово лише 01.01.2005 року, а тому вимога прокурора про витребування на підставі ст.ст. 387-388 ЦК України, на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки, що знаходяться у власності фізичних осіб-співвідповідачів по справі (із збереженням за ними зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на земельні ділянки) не ґрунтується на вимогах закону, є не обґрунтованим і не підкріплене належними доказами.

Крім того відповідачі у встановленому законом порядку зареєстрували право власності на спірні земельні ділянки. Питання про скасування такої реєстрації перед судом не ставиться. Тому вимога позивача про витребування земельних ділянок на користь держави в особі Кабінету Міністрів України спірних земельних ділянок, не ґрунтується на вимогах закону.

Відмоляючи у поновленні строків позовної давності, суд першої інстанції зазначив, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, оскільки на час звернення заступника прокурора Київської області з вказаним позовом до суду строк позовної давності сплив, що фактично не заперечує прокурор ставлячи питання перед судом про поновлення строку з поважних причин. Про існування оскаржуваних розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 12.08.2004 № 497, від 15.10.2004 року № 616 прокурору було відомо ще у серпні 2008 року, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою від 25.09.2006 та від 01.08.2008, згідно якої Прокуратура Київської області та Міжрайонна природоохоронна прокуратура витребовувала з Вишгородської РДА договір оренди та документи ТОВ «ШИЛ» з метою перевірки щодо законності надання земельних ділянок.

Задовольняючи заяву адвоката Скока В.С. про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що виходячи із прийнятого рішення Вишгородським районним судом Київської області від 06.11.2019 року про відмову у задоволені позовних вимог, при постановленні рішення слід вирішити питання про судові витрати та стягнути недоплачену суму судового збору, відповідно до положень ч. 2 ст. 176 ЦПК України та п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», що погоджується з правовою позицією Київського апеляційного суду вказаною у постанові від 06.06.2019 року у справі № 363/1409/18.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Відповідно до ст. 149 ЗК України(у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси першої групи площею понад 10 гектарів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), місцева державна адміністрація, зокрема розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 149 ЗК України(яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговування жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності , можуть вилучатись для суспільних потреб та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки .

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до ст. 124 ЗК України юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, або сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 ЗК України відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на дроблення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» є проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання їх в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землепорядної документації» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягав обов`язковій державній експертизі.

Відповідно абз. 4 ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землепорядної документації» (в редакції на момент прийняття оскаржуваних рішень) позитивні висновки державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Відповідно до ст. 57 ЗК України (на час ухвалення оспорюваного розпорядження) земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади можуть бути передані в оренду підприємствам, установам, організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи і для ведення лісового господарства або інших, визначених законом потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (що діялана момент винесення оспорюваного розпорядження) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністраціями або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди повинні застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Враховуючи, що Україна визнає юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, то застосування судами цієї Конвенції має здійснюватися з обов`язковим урахуванням практики Європейського суду з прав людини не тільки щодо України, а й щодо інших держав.

У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року, заява № 29979/04 Європейський суду з прав людини визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції, зокрема державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила».

У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

Верховний Суд України у постанові від 14 березня 2007 року, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовував рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» та зазначив, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені в наслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦКУкраїни позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлено в три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень вищевказаного Закону передбачено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Судом встановлено, що Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 30.03.2004 року № 176 «Про попереднє погодження місця розташування земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю «ШИЛ» під розміщення садівницького товариства» погоджено місце розташування земельних ділянок ТОВ «ШИЛ» площею 5,0 га під розміщення садівницького товариства за рахунок земель Вищедубечанського держлісгоспу на території Хотянівської і Лебедівської сільських рад.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2004 року № 497 «Про передачу в оренду земельних ділянок для несільськогосподарських потреб товариству з обмеженою відповідальністю «ШИЛ» під розміщення садівницького товариства» надано в оренду терміном на 49 років ТОВ «ШИЛ» земельні ділянки загальною площею 5,0175 га, під розміщення садівницького товариства в межах Лебедівської та Хотянівської сільських рад Вишгородського району Київської області (за межами населеного пункту).

На підставі вказаного розпорядження 27.08.2004 року між Вишгородською державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «ШИЛ» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,0175 га під розміщення садівницького товариства в межах Лебедівської та Хотянівської сільських рад Вишгородського району Київської області (за межами населеного пункту), який посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 5083.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 26.10.2004 року № 631 «Про внесення змін до розпорядження від 12.08.2004 № 497» замінено назву розпорядження на «Про передачу в оренду земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю «ШИЛ» під розміщення садівницького товариства»; доповнено наступним пунктом: Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «ШИЛ» в оренду під розміщення садівницького товариства на території Лебедівської та Хотянівської сільських рад, розроблений ТОВ «Земельний кадастр».

23.09.2010 року між Вишгородською районною державною адміністрацією та ТОВ «ШИЛ», у зв`язку з досягненням мети надання земельних ділянок та отримання правовстановлюючих документів на право приватної власності на земельні ділянки, укладено Договір про розірвання Договору оренди, який посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2280

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 15.10.2004 року № 616 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Дюна» затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю членам садівницького товариства «Дюна» та передано їм у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва , що знаходяться на території Лебедівської та Хотянівської сільських рад, згідно з додатком. На підставі вказаного розпорядження 48 громадян отримали державні акти на право власності на земельні ділянки.

ОСОБА_1 площею 0,1005 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0202 серії ЯА № 220897 (ділянка № 1); ОСОБА_15 площею 0,0927 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0203 серії ЯА № 220898 (ділянка № 2); ОСОБА_18 площею 0,0848 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0204 серії ЯА № 220899 (ділянка № 3); ОСОБА_17 площею 0,0770 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0205 серії ЯА № 220900 (ділянка № 4); ОСОБА_16 площею 0,0691 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0206 серії ЯА № 220901 (ділянка № 5); ОСОБА_8 площею 0,0613 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0207 серії ЯА № 220902 (ділянка № 6); ОСОБА_10 площею 0,0552 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0208 серії ЯА № 220903 (ділянка № 7); ОСОБА_19 площею 0,0572 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0209 серії ЯА № 220904 (ділянка № 8); ОСОБА_36 площею 0,1155 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0219 серії ЯА № 220914 (ділянка № 18); ОСОБА_37 площею 0,1199 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0220 серії ЯА № 220915 (ділянка № 19); ОСОБА_38 площею 0,0617 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0221 серії ЯА № 220916 (ділянка № 20); ОСОБА_39 площею 0,1000 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0222 серії ЯА № 220917 (ділянка № 21); ОСОБА_40 площею 0,1060 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0223 серії ЯА № 220918 (ділянка № 22); ОСОБА_41 площею 0,0999 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0225 серії ЯА № 220919 (ділянка № 24); ОСОБА_33 площею 0,0800 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:047:0226 серії ЯА № 220920 (ділянка № 25); ОСОБА_9 площею 0,0753 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0202 серії ЯА № 220922 (ділянка № 26); ОСОБА_21 площею 0,1140 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0203 серії ЯА № 220923 (ділянка № 27); ОСОБА_12 площею 0,1138 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0204 серії ЯА № 220924 (ділянка № 28); ОСОБА_13 площею 0,1156 га, якому видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0205 серії ЯА № 220925; ОСОБА_43 площею 0,1174 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0206 серії ЯА № 220926 (ділянка № 30); ОСОБА_34 площею 0,1200 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0207 серії ЯА № 220927 (ділянка № 31); ОСОБА_35 площею 0,0916 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0208 серії ЯА № 220928 (ділянка № 32); ОСОБА_31 площею 0,1034 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0209 серії ЯА № 220929 (ділянка № 33); ОСОБА_42 площею 0,1200 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0210 серії ЯА № 220930 (ділянка № 34); ОСОБА_32 площею 0,1170 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0211 серії ЯА № 220931 (ділянка № 35); ОСОБА_28 площею 0,1170 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0212 серії ЯА № 220932 (ділянка № 36); ОСОБА_29 площею 0,1170 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0213 серії ЯА № 220933 (ділянка № 37); ОСОБА_30 площею 0,1099 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0214 серії ЯА № 220934 (ділянка № 38); ОСОБА_25 площею 0,1198 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0215 серії ЯА № 220935 (ділянка № 39); ОСОБА_26 площею 0,1200 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0216 серії ЯА № 220936 (ділянка № 40); ОСОБА_27 площею 0,1200 га, якій 02.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0217 серії ЯА № 220937 (ділянка № 41); ОСОБА_11 площею 0,1105 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0219 серії ЯА № 220939 (ділянка № 43); ОСОБА_20 площею 0,1105 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0220 серії ЯА № 220940 (ділянка № 44); ОСОБА_24 площею 0,1138 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0221 серії ЯА № 220941 (ділянка № 45); ОСОБА_23 площею 0,1189 га, якій 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0223 серії ЯА № 220943 (ділянка № 47); ОСОБА_22 площею 0,1190 га, якому 01.11.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0224 серії ЯА № 220944 (ділянка № 48).

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами :33:047:0203, :33:047:0204, :33:0470205, :33:047:0206, :33:047:0209 на підставі договорів купівлі-продажу від 23.12.2004 відчужено ОСОБА_1 . При цьому установлено, що відомості до Державного земельного кадастру щодо вказаних вище земельних ділянок не вносились.

ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_31 , ОСОБА_42 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 і ОСОБА_35 належні їм земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 11.11.2004 відчужили ОСОБА_9 , який на підставі договорів купівлі-продажу від 07.11.2012, 29.03.2013, 30.03.2013, 08.08.2013 і 08.07.2014 за №№ 1355, 1346, 127192, 2865, 2868, 2871, 4908, 4912, 4924, 1307, 1293, 2862, 1303, 1300 і 4920 відчужили їх на користь ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2004 № 4115 відчужив належну йому земельну ділянку на користь ОСОБА_7 .

ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 і ОСОБА_33 належні їм земельні ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2005 № 2532, договорів дарування від 22.11.2004 за №№ 7202, 7208, 7196,7211 і 7199 відчужили ОСОБА_44 , який на підставі договорів купівлі-продажу від 06.09.2013 за №№ 4680, 4681, 4678, 4679, 4677 і 4675 відчужив їх на користь ОСОБА_6 .

ОСОБА_38 на підставі договору дарування від 22.11.2004 № 7193 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_36 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2005 № 2531 відчужила її ОСОБА_44 . Останній в свою чергу на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2013 за № 4674 відчужив вказану ділянку на користь ОСОБА_6 .

ОСОБА_21 11.11.2004 на підставі договору купівлі-продажу відчужив на користь ОСОБА_9 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0203, у зв`язку з чим 10.02.2005 останнім отримано державний акт на право власності на вказану ділянку серії ЯА № 344930. При цьому, 03.07.2013 на підставі вказаного вище державного акту на ім`я ОСОБА_9 в Реєстрі речових прав зареєстровано право власності на цю ж саму земельну ділянку, але вже з кадастровим номером :33:009:0263, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Причиною таких розбіжностей стало несвоєчасне внесення відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :33:009:0203 до Державного земельного кадастру під час формування земельної ділянки.

На підставі належного ОСОБА_9 державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0202 серії ЯА № 220922 ім`я останнього в Реєстрі речових прав зареєстровано право власності на цю ж земельну ділянку, але вже з кадастровим номером :33:051:0262, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11.07.2014 року на підставі договорів купівлі-продажу за №№ 1330 і 1333 ОСОБА_9 відчужив на користь ОСОБА_5 земельні ділянки з кадастровими номерами :33:009:0262 і :33:009:0263, а 01.08.2014 на підставі заяви останнього за № 462 здійснено об`єднання вказаних вище земельних ділянок, у зв`язку з чим утворилась нова ділянка площею 0,1893 га з кадастровим номером :33:009:6001.

ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2004 року відчужила на користь ОСОБА_9 належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :33:009:0219, у зв`язку з чим останнім 24.03.2007 року отримано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯД № 683808.

На підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2012 року за № 4928 ОСОБА_9 відчужив на користь ОСОБА_3 вказану вище земельну ділянку. Разом з тим, у зв`язку з внесенням відомостей 22.08.2017 рокудо Реєстру речових прав про реєстрацію права власності на цю ж земельну ділянку за ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 683808 і договору купівлі-продажу № 4928, кадастровий номер даної земельної ділянки змінено на :33:009:1219, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 11.11.2004 рокуна підставі договорів купівлі продажу відчужили на користь ОСОБА_9 належні останнім земельні ділянки з кадастровими номерами :33:009:0204, :33:009:0205 і :33:009:0206.

10.02.2005 року на вказані вище земельні ділянки ОСОБА_9 отримав наступні державні акти: серії ЯА № 344935 щодо ділянки з кадастровим номером :33:009:0204; серії ЯА № 344926 щодо ділянки з кадастровим номером :33:009:0205; серії ЯА № 344938 щодо ділянки з кадастровим номером :33:009:0206.

У зв`язку з внесенням відомостей 03.07.2013 рокуі 29.08.2017 року до Реєстру речових прав про реєстрацію права власності на вказані вище земельні ділянки за ОСОБА_9 , на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 344935, серії ЯА № 344926 і серії ЯА № 344938, кадастрові номери даних земельних ділянок змінено, а саме: ділянка з кадастровим номером :33:009:0204 змінилась на номер :33:009:0264; ділянка з кадастровим номером :33:009:0205 змінилась на номер :33:009:1205; ділянка з кадастровим номером :33:009:0206 змінилась на номер :33:009:1206. Об`єднання вказаних вище земельних ділянок, у зв`язку з чим утворено нову ділянку площею 0,3468 га з кадастровим номером :33:009:6030.

На підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2017 року № 562 ОСОБА_9 відчужив вказану вище земельну ділянку на користь ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 належні їм земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 23.12.2004 року відчужено ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 об`єднав вказані вище земельні ділянки, у зв`язку з чим утворено ділянку площею 0,1165 га з кадастровим номером :33:047:0227.

19.11.2015 року ОСОБА_1 здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :33:047:0227, у зв`язку з чим утворено наступні ділянки: :33:047:0228 площею 0,0356 га, :33:047:0229 площею 0,0402 га і :33:047:0230 площею 0,0407 га.

На підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2017 року № 1604 ОСОБА_1 відчужив на користь ОСОБА_2 земельні ділянку площею 0,0356 га з кадастровим номером :33:047:0228, а на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2015 № 4513 відчужив земельну ділянку площею 0,0402 га з кадастровим номером :33:047:0229 ОСОБА_45 .

Таким чином, на даний час у власності зазначених вище громадян перебувають наступні земельні ділянки:

- ОСОБА_6 земельна ділянка площею 0,1155 га з кадастровим номером :33:047:0219, площею 0,1199 га з кадастровим номером :33:047:0220, площею 0,0617 га з кадастровим номером :33:047:0221, площею 0,1000 га з кадастровим номером :33:047:0222, площею 0,1060 га кадастровим номером :33:047:0223, площею 0,0999 га з кадастровим номером :33:047:0225, площею 0,0800 га кадастровим номером :33:047:0226, загальною площею 0,6830 га;

- ОСОБА_7 земельна ділянка площею 0,1005 га з кадастровим номером :33:047:0202;

- ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0207, площею 0,0916 га з кадастровим номером :33:009:0208, площею 0,1034 га з кадастровим номером :33:009:0209, площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0210, площею 0,1170 га з кадастровим номером :33:009:0211, площею 0,1170 га з кадастровим номером :33:009:0212, площею 0,1170 га кадастровим номером :33:009:0213, площею; 0,1099 га з кадастровим номером :33:009:0214, площею 0,1198 га з кадастровим номером :33:009:0215, площею 0,1200 га кадастровим номером :33:009:0216, площею 0,1200 га з кадастровим номером :33:009:0217, площею 0,1105га з кадастровим номером :33:009:0220, площею 0,1138 га з кадастровим номером :33:009:0221, площею 0,1189 га з кадастровим номером :33:009:0223, площею 0,1190 га з кадастровим номером :33:009:0224, площею 0,1105 га з кадастровим номером :33:009:1219, загальною площею 1,8284 га;

- ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,1893 га з кадастровим номером :33:009:6001;

- ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,0356 га з кадастровим номером :33:047:0228;

- ОСОБА_45 земельна ділянка площею 0,0402 га з кадастровим номером :33:047:0229;

- ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,3468 га з кадастровим номером :33:009:6030;

- ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,0407 га з кадастровим номером :33:047:0230, площею 0,0927 га з кадастровим номером :33:047:0203, площею 0,0691 га з кадастровим номером :33:047:0206, площею 0,0770 га з кадастровим номером :33:047:0205, площею 0,0848 га з кадастровим номером :33:047:0204, площею 0,0572 га з кадастровим номером :33:047:0209, загальною площею 0,4215 га.

11.01.2004 року ТОВ «ШИЛ» звернулось до Вишгородської РДА з проханням виділити відповідну земельну ділянку під створення садового товариства.

Листом Вишгородської РДА № 7-25/124 від 01.02.2004 рокунадала ТОВ «ШИЛ» дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельних ділянок під розміщення садового товариства на рахунок земель Вищедубечанського держлісгоспу на території Хотянівської та Лебедівської сільських рад.

24.02.2004 року складено Акт вибору та обстеження земельних ділянок ТОВ «ШИЛ», передбачених під розміщення садового товариства на рахунок земель Вищедубечанського держлісгоспу на території Хотянівської та Лебедівської сільських рад, з якого вбачається, що обстежена земельна ділянка придатна для розміщення садівницького товариства.

Протягом березня 2004 року отримано висновки про погодження найбільш доцільного місця розташування об`єкта, розміру намічуваної для вилучення земельної ділянки та умови її вилучення, а саме: Вищедубечанського держлісгоспу (лист від 17.03.2004 № 144); Вишгородського районного відділу земельних ресурсів (лист від 24.02.2004 № 51А); Вишгородської районної екологічної регіональної інспекції Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області (лист від 23.03.2004 № 43); відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської РДА (лист від 23.03.2004 № 160); Вишгородської районної санітарно-епідеміологічної станції Київської області (лист від 29.03.2004 № 406); Хотянівської сільської ради Вишгородського району (лист від 29.03.2004 № 196); Лебедівської сільської ради Вишгородського району (лист від 29.03.2004 року № 56).

В подальшому розпорядженням Вишгородської РДА від 30.03.2004 року№ 176 доручено виготовити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок. На виконання якого влітку 2004 року ТОВ «Земельний кадастр» виготовило проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «ШИЛ» під розміщення садівницького товариства на рахунок земель Вищедубечанського держлісгоспу на території Хотянівської та Лебедівської сільських рад.

Даний проект землеустрою погоджений, зокрема: Вищедубечанським держлісгоспом від 23.06.2004 року № 339; Вишгородським районним відділом земельних ресурсів від 29.06.2004 року№771; Державним управлінням екології та природних ресурсів в Київській області від 15.07.2004 року № 06-13/5416; Київською обласною санітарно-епідеміологічною станцією від 09.07.2004 року № 1525; відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської РДА від 22.06.2004 року № 575; обласним центром з охорони пам`яток історії, археології та мистецтва Управління культури, актом науково-археологічного обстеження земельних ділянок, виконавчими комітетами Хотянівської та Лебедівської сільських рад.

Відповідно до висновку щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову № 02/04-33 від 07.07.2004 року та № 42 від 04.06.2004 року виданими Київською обласною санітарно-епідеміологічною станцією, земельні ділянки придатні для будівництва садівницького товариства на території Лебедівської та Хотянівської сільських рад.

Листом Вищедубечанського держлісгоспу від 07.04.2004 року№ 194, останній вважає за можливе попередньо погодити місце розташування згаданого об`єкта при умові відшкодування збитків та втрат, нанесених вилученням цієї земельної ділянки з лісогосподарського виробництва, згідно наданого розрахунку. Даний розрахунок наданий у відповідності ст.ст. 207, 208 ЗК України, постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» від 17.11.1997 року № 1279, що здійснюється саме при зміні цільового призначення відповідних земельних ділянок та вилучення їх із лісогосподарського виробництва.

ТОВ «ШИЛ» у зв`язку з передачею земельних ділянок в оренду в повному обсязі відшкодовані збитки (втрати лісогосподарського виробництва) в сумі 176430грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера серії 02 БР № 778022.

Висновком державної землевпорядної експертизи від 20.07.2004 року № 8-1283, встановлено що проект землеустрою відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-технічним документам і оцінюється позитивно. Даний висновок погоджено начальником Київського обласного головного управління земельних ресурсів від 22.07.2004 року.

Вишгородською РДА розпорядженням від 26.10.2004 року№ 631 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «ШИЛ» в оренду під розміщення садівницького товариства на території Лебедівської та Хотянівської сільських рад, загальною площею 5,0175 га..

На виконання Указу Президента України № 171 від 07.12.2004 року «Про додаткові заходи щодо розвитку лісового господарства» та постанови Кабінету Міністрів України № 679 від 26.05.2004 року «Про утворення територіальних органів Державного комітету лісового господарства» наказом Державного комітету лісового господарства України № 111 від 17.06.2004 року «Про утворення обласних управлінь лісового господарства України» з 01.01.2005 року утворено Київське обласне управління лісового господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 678 від 26.04.2007 року «Питання удосконалення управління лісовим та мисливським господарством» та наказу Державного комітету лісового господарства України № 157 від 03.05.2007 року «Про ліквідацію обласних управлінь лісового господарства та утворення обласних управлінь лісового та мисливського господарства» Київське обласне управління лісового господарства ліквідовано та з 13.07.2007 року утворено Київське обласне управління лісового та мисливського господарства.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1364 від 28.12.2011 року «Про утворення територіальних органів Державного агентства лісових ресурсів та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» Київське обласне управління лісового та мисливського господарства перетворене в Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, яке здійснює свою діяльність по даний час.

Рішенням виконавчого комітету Хотянівської сільської ради Вишгородського району від 28.09.2004 року № 69/09 (із змінами від 25.03.2005 року № 08/03) на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району на землях, які надані ТОВ «ШИЛ» згідно договору оренди земельної ділянки № 5083 від 27.08.2004 року на підставі розпорядження Вишгородської РДА від 12.08.2004 року № 497, було зареєстровано садівницьке товариство «Дюна». Основною метою діяльності якого є ведення садівництва та організація відпочинку членів СТ «Дюна» та їх родин.

Протягом вересня-жовтня 2004 року ТОВ «Земельний кадастр» було розроблено матеріали технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «Дюна».

Розпорядженням Вишгородської РДА від 15.10.2004 року№ 616 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Дюна» затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «Дюна», розроблену ТОВ «Земельний кадастр». Передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки 48 членам СТ «Дюна».

Договір оренди № 5083 від 27.08.2004 року передбачав можливість суборенди (п. 11 Договору) з метою користування земельними ділянками саме членами СТ « Дюна ». Члени СТ « Дюна » здійснювали колективне користування орендованими земельними ділянками з відповідним цільовим призначенням.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висноку про відмову у задоволенні позову, оскільки на момент прийняття оспорюваних розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, яке перетворене в Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства не існувало, відповідний орган було створено першочергово лише 01.01.2005 року. Крім того наявні матеріали погодження місця розташування земельних ділянок та погодження відповідних органів державної влади і Вищедубечанського держлісгоспу, наявний Проект землеустрою та з урахуванням процедури його розроблення і затвердження, а тому розпорядження Вишгородської РДА від 12.08.2004 № 497 ґрунтується на законі, прийняте з дотриманням всіх норм законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин в межах компетенції та повноважень, що окремо підтверджується позитивним висновком державної землевпорядної експертизи.

Розпорядження Вишгородської РДА від 15.10.2004 № 616 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Дюна» винесено відповідно до наданих їй повноважень та у спосіб визначений законодавством, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з урахуванням висновку Конституційного Суду України розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 12.08.2004 №497 та від 15.10.2004 року № 616, є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Враховуючи викладене, позовні вимоги, предметом якого є визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації, яким вирішено питання про передачу в оренду земельної ділянки, тобто є ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке розпорядження органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію внаслідок виконання.

Відповідачі у встановленому законом порядку зареєстрували право власності на спірні земельні ділянки. Питання про скасування такої реєстрації перед судом не ставиться. Тому, вимога позивача про витребування земельних ділянок на користь держави в особі Кабінету Міністрів України спірних земельних ділянок, не ґрунтується на вимогах закону.

В матеріалах справи відсутні докази неправомірної поведінки відповідачів - фізичних осіб, під час приватизації земельних ділянок та укладення договору купівлі-продажу.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на час звернення заступника прокурора Київської області з вказаним позовом до суду строк позовної давності сплив, що фактично не заперечує прокурор, ставлячи питання перед судом про поновлення строку з поважних причин. Крім того, суд звертає увагу на те, що про існування оскаржуваних розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 12.08.2004 № 497, від 15.10.2004 року № 616 прокурору було відомо ще у серпні 2008 року, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою від 25.09.2006 та від 01.08.2008, згідно якої Прокуратура Київської області та Міжрайонна природоохоронна прокуратура витребовувала з Вишгородської РДА договір оренди та документи ТОВ «ШИЛ» з метою перевірки щодо законності надання земельних ділянок (а.с. 58-59 т. 2).

Державі в особі Кабінету Міністрів України та утвореним ним органам, які мали повноваження щодо розпорядження землями державної власності та контролю за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України, було і могло бути відомо про порушення права власності держави на землю з часу вчинення цього порушення та поважних підстав для поновлення строків позовної давності не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що безпідставне надання земель лісового фонду для ведення садівництва, допускає подальшу приватизацію земель лісового фонду в порядку, передбаченому для земель сільськогосподарського призначення, а також передбачає можливість зведення на земельних ділянках, вкритих лісом, садових будинків, проте зазначене суперечить вимогам ст.ст. 84, 164 ЗК України та про те, що землі лісогосподарського призначення, які перебувають у державній власності, не підлягають передачі у приватну власність та можуть перебувати у користуванні лише спеціалізованих підприємств, установ та організацій, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються платіжними документами на підтвердження відшкодування збитків (втрата сільськогосподарського виробництва) у розмірі 176430,00грн..

Доводи апеляційної скарги про те, що переведення лісових земель до інших категорій провадиться за згодою відповідних державних органів лісового господарства Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, судом апеляційної інстанції не прймаються до уваги, оскільки зазначені доводи спростовуються відповідною розробленою технічною документацією та погодженням Вишедубечанського лісгоспу, а погодження Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, яке перетворене в Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства не існувало в 2004 році.

Доводи апеляційної скарги щодо висновку суду першої інстанції про неможливість визнання недійсними розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, зазначає, що вказане спростовується висновками Верховного Суду України викладеними у постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2510ц15, який підтримано Верховним Судом у постанові від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16, спростовується рішенням Конституційного Суду від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі № 1-9/2009.

Доводи апеляційної скарги щодо не згоди із додатковим рішення суду першої інстанції про те, що «Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки» поданий з пропуском строку, установленого законом, одержано з порушенням порядку, встановленого законом, що вказує на його недопустимість та, що суму судового збору визначено виходячи з нормативної грошової оцінки земель, які незаконно та безкоштовно вибули із власності держави, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про спростування позивачем вказаного Звіту.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні та додатковому рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, щомайнове право позивача не було порушено відповідачами.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення Конституції України, ст.ст. 57, 116, 121, 118, 123, 124, 125 ЗК України, ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду та додаткове рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не можуть бути скасовані з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокурора Київської області залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської областівід 29 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «25» червня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіВ.В. Гуль О.І. Сліпченко