Справа № 460/3076/18
Провадження №2/944/290/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

з участю секретаря судового засідання Юрчишина В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Турківської міської ради Турківського району Львівської області, Служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Турківської міської ради Турківського району Львівської області, служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано рішенням Турківського районного суду Львівської області 01.03.2016 року. Під час спільного проживання у шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу вона з відповідачем разом не проживають. Дитина проживає з нею, у квартирі її батьків. З народження дитини відповідач нею не цікавився, не виділяв кошти на її утримання, часто зникав з дому, в результаті чого їхня сім`я розпалася. ОСОБА_2 жодного разу не привітав дитину з днем народження. Він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться здоров`ям дитини, не займається її вихованням, не дає жодної матеріальної допомоги, в результаті чого всі обов`язки з виховання та матеріального забезпечення дочки вона взяла на себе. Житлово-побутові умови в яких вони проживають з дитиною задовільні, дитина забезпечена усім необхідним. Тому, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справа поступила до провадження судді Швед Н.П.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2019 року, згідно із розпорядженням керівника апарату суду № 339 від 01.03.2019 року у зв`язку з закінченням терміну повноважень першого періоду призначення судді Швед Н.П. справа передана судді Кондратьєвій Н.А.

Ухвалою від 15.04.2019 року суддею Кондратьєвою Н.А. справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 16.04.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 25.02.2020 року явка позивача ОСОБА_1 визнана судом обов`язковою.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В заяві від 09.07.2018 року просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Турківської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, просить позов задовольнити.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Турківської міської ради Турківського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити рішення.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України).

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як роз`яснено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 01.03.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 11.

Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.07.2018 року № 1844, виданою виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 02.07.2018 року Служби у справах дітей Турківської районної державної адміністрації на утриманні ОСОБА_1 є двоє малолітніх дітей, з її слів ОСОБА_2 матеріально не допомагає, до дитини не навідується, участі у вихованні дитини не бере. В сім`ї є всі необхідні умови проживання для малолітніх дітей.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 10 від 12.11.2018 року Служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в її інтересах.

Суд критично оцінює висновок Служби у справах дітей Турківської районної державної адміністрації Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до нього такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. Зокрема, у висновку зазначається, що з позовної заяви випливає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Окрім того, зазначено, що працівниками служби проведено обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 . Однак, як вбачається з акту обстеження зі слів ОСОБА_1 відповідач матеріально не допомагає дитині, до дочки не навідується, участі у вихованні дитини не бере. Таким чином, висновок, наданий суду, складено на підставі слів позивача ОСОБА_1 , при цьому не вказано чи проводилися засідання комісії з питань захисту прав дитини Турківської райдержадміністрації, не з`ясовано відношення відповідача до дитини, даних, що характеризують особу батька, відтак суд вважає, що такий висновок не містить переконливих даних про свідоме нехтування ОСОБА_2 батьківськими обов`язками.

При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Згідно висновку ВС в постанові від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довела, що поведінка відповідача відносно дочки ОСОБА_4 є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до дочки батьківських прав та обов`язків.

Окрім того, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з метою дачі пояснень судом була визнана її явка у судове засідання обов`язковою, натомість ОСОБА_1 в судове засідання так і не з`явилася.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Однак, матеріали справи не містять достатніх відомостей для застосування такої виключної міри як позбавлення відповідача батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову.

Питання про відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 141, 164, 166 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Турківської міської ради Турківського району Львівської області, Служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 (5), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа Виконавчий комітет Турківської міської ради Турківського району Львівської області, юридична адреса: 82500, Львівська обл., Турківський р-н, м. Турка, площа Ринок, буд. 26

Третя особа - Служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації, юридична адреса: 82500, Львівська обл., Турківський р-н, м. Турка, вул. Січ. Стрільців, 62.

Суддя Н. А. Кондратьєва