Номер провадження 22-ц/804/2394/20
У Х В А Л А

01 липня 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 2-904/05

Головуючий у 1 інстанції Доценко С.І.

Донецький апеляційний суд у складі судді Кочегарової Л.М., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 28 липня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 28 липня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати оскаржуване рішення, та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Також заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Однак апеляційне провадження по справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Пунктом 13 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції що діяла на час винесення рішення суду) заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України (в редакції що діяла на час винесення рішення суду) заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, станом на час ухвалення районним судом судового рішення у цій справі закон пов`язував можливість відкриття апеляційного провадження з оцінкою судом підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з рішення суду постановлено 28 липня 2005 року.

Проте, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 26 червня 2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження рішення. Своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення вчасно та у встановленому законодавством строки заявник не скористався.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України зазначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В обґрунтуванні поважності пропуску строків в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що копію рішення Володарського районного суду Донецької області від 28 липня 2005 року було вперше отримано 20 березня 2015 року, а повторно 10 червня 2020 року.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та не уможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд повинен звернути увагу на доводи заявника, врахувати тривалість строку, який пропущено, поведінку заявника протягом цього строку, які дії він вчиняв.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Згідно із частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Враховуючи наведене, вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, надавши строк для надання особі, що подала апеляційну скаргу вмотивованої заяви про пропущення строку на апеляційне оскарження ухвали суду з зазначенням інших обґрунтованих причин пропуску строку.

Відповідно до вимог ч.4 п.2 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Однак, у порушенні зазначених вимог процесуального закону, ОСОБА_1 не долучив до апеляційної скарги копію рішення Володарського районного суду Донецької області від 13 квітня 2020 року по справі № 222/1669/19 та другу копію свідоцтва про народження дитини.

Відсутність цих документів позбавляє апеляційний суд можливості виконати вимоги ст.361 ЦПК України та направити скаргу з додатками учасникам справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Володарського районного суду Донецької області від 28 липня 2005 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк заявник усунить інші недоліки апеляційної скарги, зазначена апеляційна скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання. Інакше, буде вирішуватись питання про визнання її неподаною і повернення її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Кочегарова