ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2548/20
провадження № 2/753/4516/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" червня 2020 р. Дарницький районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Лаптєвій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у порядку регресу,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2020 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, 10.09.2018 з вини відповідача ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Фольксваген-Поло» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Термінал».

Розмір збитків завданих автомобілю «Chevrolet», згідно Звіту № 1351, складеного 07.10.2018 про оцінку вартості, (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ-автомобіля «Фольксваген-Поло» д.н.з. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 45 051,28 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 936255 від 21.03.2019 МТСБУ виплатило ТОВ «Термінал» страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Фольксваген-Поло» д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 20 031,96 грн., оскільки на дату скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на викладене, МТСБУ просить суд стягнути з відповідача шкоду у порядку регресу у сумі 20 963,96 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Ухвалою судді від 13.02.2020 було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. Однак, звертаючись до суду з позовом, представником позивача одночасно подано клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 10.09.2018 о 21 годині 00 хвилин, в м. Києві, на бульварі Л.Українки, 7 Б, керуючи автомобілем марки «Део», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольцваген» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольцваген», що належить ТОВ «Термінал», яке 12.09.2018 звернулось до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 10.09.2018.

Відповідно до Звіту № 1351 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ складеного 09.10.2018 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 45 051,28 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 936255 від 21.03.2019 МТСБУ виплатило ТОВ «Термінал» страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Фольксваген-Поло» д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 20 031,96 грн., оскільки на дату скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і ін.).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП « ОСОБА_4 » за надані послуги аварійного комісара у сумі 932,00 грн., підтверджується платіжним дорученням № 994312 від 29.10.2018 та актом виконаних робіт №647 що також підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 20 031,96 грн., витрати понесені на послуги аварійного комісара (огляд авто та збір документів у сумі 932,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: