Справа № 2-1769/11
Провадження №6/369/182/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернувсь до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою мотивуючи її тим, що 09.07.2014 Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк заборгованість за кредитним договором № 38.3/АА-00066.08.2 від 10.06.2008 року в сумі 47 770,56 дол. США та 4 032 698,06 гривень та судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

27.04.2015 судом було видано виконавчий лист.

Ухвалою Києво-Счвятошинського районного суду Київської області від 02.12.2019 стягувача Публічне Акціонерне Товариство «Родовід Банк» у справі №369/4564/14-ц замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

07.08.2015 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Гонцій Р.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. 31.10.2016 державним виконавцем Микитчик І.В. було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві.

Після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Родовід Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що є довготривалою процедурою.

Виконавчий лист заявнику не передавався.

Тому заявник просив видати дублікат виконавчого листа по справі №2/369/2274/14, поновити строк для пред`явлення його виконання.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Заявник просив слухати справу у його відсутність.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.07.2014 по справі №4564/14-ц задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто із ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк заборгованість за кредитним договором № 38.3/АА-00066.08.2 від 10.06.2008 року в сумі 47 770,56 дол. США та 4 032 698,06 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.12.2019 стягувача Публічне Акціонерне Товариство «Родовід Банк» у справі №369/4564/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

07.08.2015 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Гонцій Р.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. 31.10.2016 державним виконавцем Микитчик І.В. було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) суд зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази.

За частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Згідно із статтею 23 зазначеного Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконаного документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник вказував, що у зв`язку із перебуванням ПАТ «Родовід Банк» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик.

Крім того, представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, не доведено, що не проведено стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати; не надано доказів, що виконавчий лист не перебуває на виконанні в органах ВДС за місцем місцем проживання, перебування боржника.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що оскільки строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і підстав для його поновлення не вбачається, суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску даного строку та втрату оригіналу виконавчого листа, то підстав для видачі дубліката даного виконавчого документу та поновлення строку для його пред`явлення немає, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 433, п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ЗаявуТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.