Ухвала

Іменем України

24 червня 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) Лисенко Марини Іванівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

Встановив:

24 червня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся головний державний виконавець Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) Лисенко М. І. з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Заявник зазначав, що на виконанні у Кобеляцькому районному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми)перебуває виконавче провадження ВП № 58570509 з виконання виконавчого листа № 208/1094/17 від 13.02.2019, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 252 739,00 грн. Постанова наразі боржником не виконана, будь-яких дій, спрямованих на її виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження». Тому головний державний виконавець звернулася до суду з вимогою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Суд заслухавши головного державного виконавця Лисенко М. І., яка підтримала заявлені вимоги, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Відповідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб) якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладеним на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За змістом пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що особа, що має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Правильне застосування судом процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з цього питання є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускання в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень ісховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Само по собі посилання на заборгованість за вказаним виконавчим документом, за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Довідка про відсутність у боржника транспортних засобів, довідка про місце реєстрації та фактичне місце її проживання, а також Акт державного виконавця, складений від 03.05.2019 про те, що ОСОБА_2 ніде не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, не свідчать про те, що остання ухиляється від виконання, покладених на неї зобов`язань, по виконавчому листу № 208/1094/17 від 13.02.2019, виданому Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 252 739,00 грн.

Крім цього, із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_2 24.04.2020 року надала виконавчій службі декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, в якій зазначила про наявність у неї земельних ділянок, на які 19.05.2020 року звернуто стягнення, що свідчить про відсутність умислу боржника на ухилення від виконання зобов`язання.

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань заявник не надав.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання рішення інших органів (посадових осіб) в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» , а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України», ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд-

Постановив:

В задоволенні подання головного державного виконавця Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) Лисенко Марини ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя