Справа № 504/1905/20
Номер провадження 2/504/1843/20
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

09.07.2020смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувшипозовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У той же час, згідно з п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом п.17 ч.1 ст.3 КАС України, публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;
Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.
В обґрунтування позову позивач вказує, що 29.09.2014р. відповідач наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_2 від 29.09.2014р. призначений на посаду стрільця-санітара 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону та зарахований в розпорядження командира з 14.07.2015р.

Таким чином, ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ.
Під час проходження військової служби ОСОБА_1 24.01.2015р. не повернувся з лікувального закладу без поважних причин.

При проведенні перевірки Південний територіальним управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту (фінансового та відповідності) фінансово - господарської діяльності військової частини за період з 01.01.2014 року по 31.12.2017 року згідно складеного акту (звіту) від 10.04.2018 року № 234/3/2/30аз було виявлено переплату грошового забезпечення відповідачеві з дати самовільного залишення військової частини в сумі 10013,06 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом, Військова частина НОМЕР_1 просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів, а також суму шкоди, завданої надлишковою переплатою податку на доходи фізичних осіб, та Єдиного соціального внеску.
Викладене свідчить, що між сторонами по справі виник спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, а тому є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.
За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №818/1688/16 та від 12 грудня 2018 року у справі №734/3102/16-ц.
Отже, спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому адміністративним судочинством.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Тому, суддя вважає, що у відкритті провадження за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) належить відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.186, 260, 261 ЦПК України, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів - відмовити.

Роз`яснити, що даний спір може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жовтан П. В.