Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1030/20

номер провадження 2/695/976/20

14 липня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Золотоніської міської ради про визнання права на спадщину.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що його батькам, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя на праві спільної сумісної власності належало 12/25 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Окрім того ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0.0493 га, кадастровий №:09:0040009 для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, яке належало останньому, а саме 6/25 житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0.0493 га, кадастровий №:09:0040009, які на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України успадкували в рівних частинах позивач по справі ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_3 ..

Однак належним чином оформити свої спадкові права ОСОБА_3 не встигла та ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало їй, в тому числі майно, яке було успадковане нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , але не оформлене належним чином.

Позивач по справі прийняв спадщину після смерті своїх батьків шляхом спільного проживання разом із спадкодавцями та виявив намір належним чином оформити свої спадкові права, а тому звернувся до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини.

Проте в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки у останнього відсутні оригінали документів, які стверджують належність спадкового майна спадкодавцям.

Оскільки іншим шляхом оформити свої спадкові права позивач можливості не має, тому він був змушений звернутися до суду із відповідним позовом для визнання своїх спадкових прав.

У судове засідання позивач не з`явився, однак у своїй позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача Золотоніської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника міської ради, позовні вимоги визнали.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вбачається із свідоцтва про одруження (від 29.07.1967 року, серії НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 29.07.1969 року, про що Золотоніським районним бюро ЗАГС Черкаської області було складено відповідний актовий запис за № 108, після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 .

Згідно з даними свідоцтва про народження (серії НОМЕР_2 від 13.02.1957 року) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_3 від 17.05.2012 року) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №175.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Золотоніської міської ради за №1059 від 03.03.2020 року, за адресою АДРЕСА_2 був зареєстрований ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Отже судом встановлено, що позивач по справі є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували у шлюбі між собою.

Частиною 1 та 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на його майно, а оскільки за свого життя останній заповіту не склав то спадкування здійснюється у порядку визначеному законом.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже після смерті ОСОБА_2 до першої черги на спадкування за законом увійшли ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 ..

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки позивач та його мати постійно проживали разом із спадкодавцем, що стверджується вказаною вище довідкою за №1059, то суд приходить до переконання, що вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_4 від 09.09.2019 року) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області 09.09.2019 року складено відповідний актовий запис за № 278.

Згідно довідки виконавчого комітету Золотоніської міської ради за №833 від 04.02.2020 року, за адресою АДРЕСА_2 була зареєстрована ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Отже на час відкриття спадщини позивач проживав разом із своєю матір`ю, а тому в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті своєї матері прийняв.

Окрім того позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідними заявами про приянняспадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку із чим були заведені спадкові справи за №39/2020 та №40/2020.

Як вбачається із копій вказаних спадкових справ, які надані Золотоніською міською державною нотаріальною конторою, позивач є єдиним спадкоємцем який виявив намір отримати спадкове майно після смерті своїх батьків.

Однак постановами державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори від 13.03.2020 року за №175/02-14 та № 176/02-14 позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану частину житлового будинку та на земельну ділянку.

Згідно загальних норм закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ст.. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 09.12.1996 року, яке визнано згідно з розпорядженням від 09.12.1996 року за №16, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить 12/25 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім того, померлий ОСОБА_2 мав право на земельну ділянку, а тому на його ім`я був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ( серії ЧР №143371), який був виданий на підставі рішення Золотоніської міської ради від 24.06.2004 року за № 30-30-24 та відповідно до якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.0493 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та призначена для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд.

Суд бере до уваги, що вказаний вище державний акт на право власності на земельну ділянку виданий спеціальним уповноваженим органом на підставі рішення органу місцевого самоврядування, та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 395.

Вказана обставина ніким із сторін не оспорюється та фактично сторонами визнається, а тому в силу норм ст.. 82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає.

Доказів недійсності рішення органу місцевого саморядування, безпідставності видачі вказаних вище правовстановлюючих документів та відсутності права спадкодавців на вказане майно матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 131 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також суд враховує норми ст. 1296 ЦК України, відповідно до яких відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька та матері, а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власники померли, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, позов підлягає до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 76,264,265

ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права на спадщину задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 право власності на 12/25 частин житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , з яких:

- 3/25 частин житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , було успадковано ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 свого батька ОСОБА_2 ;

- 6/25 частин житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , було успадковано ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3 , та належали спадкодавиці особисто;

- 3/25 частин житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , успадкованої ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 , яка в свою чергу успадкувала їх після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та не оформила свої спадкові права належним чином.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 право власності на цілу Земельну ділянку площею 0,0493га, кадастровий № :09:0040009 для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , з яких:

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0493га, кадастровий № :09:0040009 для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , було успадковане ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_2 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0493га, кадастровий № :09:0040009 для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , було успадковане ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , яка в свою чергу успадкувала її після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав належним чином.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений судовим рішенням термін оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: Середа Л.В.