КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/25639/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6513/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., по справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року головний державний виконавець Григорян О.Г. звернулася до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити право виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспорту до моменту повного виконання зведеного виконавчого провадження № 32686273 (а.с. 1-5).

В обґрунтування подання зазначала, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувають наступні виконавчі провадження:

- ВП № 31762934 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 13 березня 2012 року по справі № 2-3334/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Київська Русь» заборгованість за кредитним договором 5 713 662,78 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 17 000,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., а всього 5 517 392,78 грн.;

- ВП № 30038291 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 29 вересня 2011 року по справі № 2-6994 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Комерційний Банк «ХРЕЩАТИК» заборгованість за кредитним договором, а саме: строкова заборгованість за кредитом в сумі 1 966 812,00 грн., прострочена заборгованість за кредитом в сумі 795 888,00 грн., нараховані відсотки за жовтень 2010 року в сумі 10 293,90 грн., прострочена заборгованість по відсотках в сумі 860 192,03 грн., пеня за порушення термінів повернення кредиту в сумі 98 106,68 грн., пеня за порушення термінів сплати відсотків в сумі 116 378,54 грн. Разом стягнути 3 847 671,15 грн.;

- ВП № 36000693 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2012 року по справі № 2-135/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 1 027 187,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05 липня 2011 року становить 8 188 200,92 грн., а також 1 700, 00 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

- ВП № 37633899 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року по справі № 2-481/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ Банк» суму заборгованості за договором кредиту № 199-В/05 під заставу нерухомого майна від 26 червня 2008 року у розмірі 3 953 603,18 грн., 1 700 грн. судового збору, 250 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню за зведеним виконавчим провадженням становить - 21 708 548,03 грн.

Зазначала, що 28 жовтня 2011 року було відкрито виконавче провадження № 330038291, 23 березня 2012 року відкрито виконавче провадження № 31762934, 18 січня 2013 року відкрито виконавче провадження № 36000693, 19 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження № 37633899, які було об`єднано у зведене виконавче провадження.

Копії зазначених постанов направлялися боржнику ОСОБА_1 для відома.

Вказувала, що в ході виконання зведеного провадження державним виконавцем описано та арештовано нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яку в подальшому було реалізовано, про що складено відповідний акт.

Крім того, державним виконавцем описано та арештовано нерухоме майно (предмет іпотеки), що належало боржнику, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яку в подальшому було реалізовано, про що складено відповідний акт.

01 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу, який належить боржнику, а саме: автомобіля марки FІАТ 110NC, 1988 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , проте, на день звернення до суду зазначений автомобіль розшукано не було.

Вказувала, що боржнику на праві власності належить наступне нерухоме майно:

- домоволодіння, загальною площею 310,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка, 0,1200 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: :01:004:0028, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка, 0,0753 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:004:0029, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка, 0,0145 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:004:0033, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

- земельна ділянка, 0,1709 га, кадастровий номер: :01:004:5067, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка 0,2321 га, кадастровий номер: :01:004:5065, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

01 червня 2017 року, 22 серпня 2017 року та 14 грудня 2018 року державним виконавцем Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області були здійсненні виходи за адресою: АДРЕСА_3 , з метою проведення опису зазначеного вище нерухомого майна, проте вчинення виконавчих дій не виявилось можливим у зв`язку з тим, що боржник перешкоджав їх проведенню, а саме не відчинив двері та ворота, про що складено відповідний акт.

19 лютого 2018 року державним виконавцем до Києво-Святошинського районного суду Київської області направлено подання про примусове входження до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . За наслідками розгляду даного подання прийнято ухвалу від 22 лютого 2018 року про відмову в його задоволенні.

26 червня 2019 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , з метою проведення опису майна, що належить боржнику, а саме: домоволодіння, загальною площею 310,8 кв.м.; земельної ділянки площею 0,1200 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: :01:004:0028; земельної ділянки площею 0,0753 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:004:0029; земельної ділянки площею 0,0145 га, цільове призначення для веденні особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:004:0033; земельної ділянки площею 0,1709 га, кадастровий номер: :01:004:5067, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянка) та земельної ділянки площею 0,2321 га, кадастровий номер: :01:004:5065, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Проте, провести опис та арешт домоволодіння, загальною площею 310,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить боржнику не виявилось можливим, оскільки особою, яка перебувала в домоволодінні, категорично відмовлено в наданні доступу до приміщення.

26 червня 2019 року державним виконавцем було направлено боржнику вимогу про проведення виконавчих дій щодо опису нерухомого майна, а саме: домоволодіння, загальною площею 310.8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке заплановано на 04 липня 2019 року о 14.00 год. Дану вимогу представником боржника ОСОБА_2 відповідно відмітки із рекомендованого повідомлення отримано 02 липня 2019 року.

04 липня 2019 року провести опис та арешт домоволодіння, загальною площею 310.8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить боржнику не виявилось можливим, оскільки боржником не надано доступ до приміщення.

10 липня 2019 року державним виконавцем повторно направлено боржнику вимогу про проведення виконавчих дій щодо опису нерухомого майна, а саме: домоволодіння, загальною площею 310.8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . яке заплановано на 25 липня 2019 року о 14.00 год. Дану вимогу представником боржника ОСОБА_2 відповідно відмітки із рекомендованого повідомлення отримано 24 липня 2019 року.

05 липня 2019 року та 24 липня 2019 року представником боржника ОСОБА_2 подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві копії довідок Національного наукового «Інституту кардіології ім. академіка М.Д. Стражеско» від 05 липня 2019 року №14139 та від 23 липня 2019 року №18120, згідно яких ОСОБА_1 з 04 липня 2019 року та з 23 липня 2019 року перебувала на лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії.

У відповідь на запит державного виконавця заступником директора по науково-клінічній роботі Національного наукового «Інституту кардіології ім. академіка М.Д. Стражеско» Карнацьким В.М повідомлено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою не зверталась (ні в стаціонар, ні амбулаторно).

30 липня 2019 року державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу, якою зобов`язано в строк до 09 серпня 2019 року з`явитись на прийом до державного виконавця для відібрання пояснень стосовно невиконання рішень суду та вчинення відповідних дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань покладених на боржника судовими рішеннями. Крім того, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи.

Однак вимога державного виконавця проігнорована боржником, жодних пояснень та декларації станом на 06 вересня 2019 року не надано.

Зазначав, що станом на 06 вересня 2019 року грошові кошти, згідно виконавчих документів боржником на рахунок Головного територіального управління юстиції у м. Києві не зараховані, рішення судів по зведеному виконавчому провадженню боржником не виконанні, вимоги державного виконавця боржником ігноруються, вчиняються дії направленні на перешкоджання проведенні виконавчих дій та надається завідомо неправдива інформація (підроблені документи) з метою ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не надає інформацію про своє рухоме та нерухоме майно, що є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року тимчасово обмежено громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до моменту повного виконання зведеного виконавчого провадження № 32686273. Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України покладено на Адміністрацію державної прикордонної служби України (а.с. 192-198).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 13 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу та у задоволенні подання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України відмовити (а.с. 210-211).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, який вказує виконавець, а також обставина вжиття ним заходів для виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених рішенням суду зобов`язань. Вважає, що судом не було встановлено, що вона свідомо ухилялася від виконання рішення суду. Оскільки її майно перебуває під арештом, накладеним державним виконавцем, можливе стягнення заборгованості шляхом примусової реалізації арештованого майна. Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення виконавцем відповідних дій щодо реалізації арештованого майна.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Каракай О.В. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення ОСОБА_1 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за вказаною нею адресою. Проте ОСОБА_1 була завчасно сповіщена судом телефонограмою, яка забезпечує фіксацію такого повідомлення. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 її представник - адвокат Каракай О.В. в суді не заперечував, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання(а.с. 231- 250).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження № 32686273 з примусового виконання проваджень у складі:

- ВП № 31762934 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 13 березня 2012 року по справі № 2-3334/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Київська Русь» заборгованість за кредитним договором 5 713 662,78 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 17 000,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., а всього 5 517 392,78 грн.;

- ВП № 30038291 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 29 вересня 2011 року по справі № 2-6994 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Комерційний Банк «ХРЕЩАТИК» заборгованість за кредитним договором, а саме: строкова заборгованість за кредитом в сумі 1 966 812,00 грн., прострочена заборгованість за кредитом в сумі 795 888,00 грн., нараховані відсотки за жовтень 2010 року в сумі 10 293,90 грн., прострочена заборгованість по відсотках в сумі 860 192,03 грн., пеня за порушення термінів повернення кредиту в сумі 98 106,68 грн., пеня за порушення термінів сплати відсотків в сумі 116 378,54 грн. Разом стягнути 3 847 671,15 грн.;

- ВП № 36000693 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2012 року по справі № 2-135/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 1 027 187,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05 липня 2011 року становить 8 188 200,92 грн., а також 1 700, 00 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

- ВП № 37633899 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року по справі № 2-481/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ Банк» суму заборгованості за договором кредиту № 199-В/05 під заставу нерухомого майна від 26 червня 2008 року у розмірі 3 953 603,18 грн., 1 700 грн. судового збору, 250 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (а.с. 7).

28 жовтня 2011 року, 12 квітня 2012 року, 18 січня 2013 року, 24 травня 2013 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих провадження (а.с. 10-11, 16-17, 21-22, 26-27).

Копії даних постанов направлено сторонам (а.с. 29).

25 листопада 2011 року та 21 травня 2012 року державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження (а.с. 35-36, 43-44,).

01 грудня 2015 року головним державним виконавцем Григорян О.Г. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля марки FIAT 110NC, 1988 року випуску, білого кольору, р.н. НОМЕР_1 (а.с. 62-63).

01 червня 2017 року, 22 серпня 2017 року та 03 вересня 2018 року державним виконавцем Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області за дорученням були здійсненні виходи за адресою: АДРЕСА_3 , з метою проведення опису нерухомого майна, яке належить боржнику, а саме: домоволодіння, загальною площею 310,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, 0,1200 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: :01:004:0028, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, 0,0753 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:004:0029, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, 0,0145 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:004:0033, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; земельної ділянки, 0,1709 га, кадастровий номер: :01:004:5067, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; земельної ділянки 0,2321 га, кадастровий номер: :01:004:5065, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ., проте вчинення виконавчих дій не виявилось можливим у зв`язку з тим, що державного виконавця не було допущено до зазначених об`єктів, про що складено відповідний акт (а.с. 83, 93, 111).

26 червня 2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. було здійснено виїзд в порядку вимог ч. 12 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н. с. Ходосівка. вул. Південна. 20-а, з метою проведення опису зазначеного вище майна. Проте зазначені виконавчі дії проведено частково, а саме: не проведено опис домоволодіння, загальною площею 310,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 у зв`язку із тим, що державного виконавця не допущене до даного об`єкту, про що складено відповідний акт (а.с. 112).

26 червня 2019 року державним виконавцем було направлено боржнику вимогу про проведення виконавчих дій щодо опису нерухомого майна, а саме: домоволодіння, загальною площею 310.8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке заплановано на 04 липня 2019 року о 14.00 год. Дану вимогу представником боржника ОСОБА_2 відповідно відмітки із рекомендованого повідомлення отримано 02 липня 2019 року (а.с. 113).

04 липня 2019 року провести опис та арешт домоволодіння, загальною площею 310.8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить боржнику не виявилось можливим, оскільки боржником не надано доступ до приміщення (а.с. 116).

10 липня 2019 року державним виконавцем повторно направлено боржнику вимогу про проведення виконавчих дій щодо опису нерухомого майна, а саме: домоволодіння, загальною площею 310.8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . яке заплановано на 25 липня 2019 року о 14.00 год. Дану вимогу представником боржника ОСОБА_2 відповідно відмітки із рекомендованого повідомлення отримано 24 липня 2019 року (а.с. 119-120).

05 липня 2019 року та 24 липня 2019 року представником боржника ОСОБА_2 подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві копії довідок Національного наукового «Інституту кардіології ім. академіка М.Д. Стражеско» від 05 липня 2019 року №14139 та від 23 липня 2019 року №18120, згідно яких ОСОБА_1 з 04 липня 2019 року та з 23 липня 2019 року перебувала на лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії (а.с. 117-118, 124-125).

У відповідь на запит державного виконавця заступником директора по науково-клінічній роботі Національного наукового «Інституту кардіології ім. Академіка М.Д. Стражеско» Карнацьким В.М повідомлено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою не зверталась (ні в стаціонар, ні амбулаторно). Стосовно виданих ОСОБА_1 довідок повідомлено, що такі довідки не видавались та є не достовірними, особи які підписали довідку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в установі не працюють і ніколи не працювали, наданий бланк довідок в медичній установі не використовується (а.с. 121, 123, 126-127, 149-151).

29 липня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 128-130).

30 липня 2019 року державним виконавцем направлено боржнику ОСОБА_1 виклик з вимогою з`явитися до державного виконавця та надати в строк до 09 серпня 2019 року письмові пояснення з приводу невиконання рішень судів та перешкоджанню державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій, подати декларацію про доходи та майно боржника, надати інформацію про фактичне місце проживання, надати письмово інформацію про належне на праві власності рухоме та нерухоме майно, надати копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, 0,1709 га,кадастровий номер: :01:004:5067, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_3 та земельну ділянку 0,2321 га, кадастровий номер: :01:004:5065, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 141, 146-148).

Вказану вимогу божником виконано не було.

30 липня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт корпоративних прав боржника (а.с. 142-144).

Згідно витягу з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_1 за період з 20 січня 2013 року по 04 вересня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 76 разів перетинала кордон України в різних напрямках (Амстердам, Мілан, Флоренція, Тревізо, Мюнхен, Бергамо, Франкфурт, Відень, Рим, Мілан, Прага, Париж та ін.) (а.с. 50-52).

06 вересня 2019 року державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за виявленими фактами повідомлення неправдивої інформації, підробку і використання таких документів і ухилення від виконання зобов`язань за рішенням суду (а.с. 154-161).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень, встановлених ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Так, обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець посилався на ухилення останньої за зведеним виконавчим провадженням від виконання зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, державним виконавцем вживаються всі передбачені чинним законодавством заходи примусового виконання рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Проте боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішень судів, тому подання державного виконавця про обмеження його у праві виїзду за межі України є обґрунтованим.

До суду не подано доказів поважних причин невиконання боржником ОСОБА_1 вищевказаних письмових вимог державного виконавця.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування ухвали, і висновків суду не спростовують, тому у задоволенні скарги слід відмовити на підставі ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 12 червня 2020 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова