ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2841/19
Провадження № 2/210/616/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" червня 2020 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Хлистуненко О.В.
секретаря судового засідання Недолуги Л.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Копійки Інни Анатоліївни про скасування рішень державного реєстратора та скасування записів про державну реєстрацію права власності, суд
Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішень державного реєстратора та скасування записів про державну реєстрацію права власності.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 23.03.2005 року є власником нежитлової будівлі критої стоянки, під літерою - «Е», загальною площею - 273 кв.м., індекс номеру витягу: 140213463. На момент складання договору купівлі-продажу 23.03.2005 року, вказана споруда входила до складу комплексу нежитлових споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . (власник комплексу - ОСОБА_3 ). Після купівлі об`єкту, рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 18.05.2005 року за №259, його об`єкту було встановлено нумерацію: АДРЕСА_2 .
При оформленні документів на реєстрацію кадастрового номеру на земельну ділянку, розташовану під належним йому об`єктом нерухомого майна, стало відомо про те, що частина належного йому нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці, яка передана у строкове користуванні іншій особі. Встановлено, що 26.03.2005 року ОСОБА_3 також було відчужено споруду нежитлову металеву будівлю вулканізаторської під літерою «Д» загальною площею 40,0 кв.м. (яка також входила до складу комплексу нежитлових споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ). Власниками споруди стали громадяни: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Перекопською І.С. Обидва об`єкта «Е» і «Д» чітко відображені на загальному плані БТІ комплексу нежитлових споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . (власник комплексу - ОСОБА_3 ).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 року підставою для вчинення вищевказаних реєстраційних дій (дата реєстрації 18.02.2017 року, номер запису 19279453) слугував технічний паспорт на нежитлові будівлі згідно опису: нежитлова будівля шиномонтажу Д загальна площа 40,0 кв.м., адміністративно-побутова будівля Е-1 загальна площа 27,6 кв.м., ангар Ж загальна площа 159,8 кв.м. - не є капітальною спорудою, навіс К загальна площа 160,7 кв.м. - не є капітальною спорудою, майстерня 3 загальна площа 33,2 кв.м., навіс Є загальна площа 69,7 кв.м. - не є капітальною спорудою, замощення І, ворота №1,2,3, огорожа №4 за адресою: АДРЕСА_3 , який виготовлений 23.10.2017 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7
Згідно даних Реєстру дозвільних документів ДАБІ інформація про видачу сертифіката на об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлова будівля шиномонтажу Д загальна площа 40,0 кв.м., адміністративно-побутова будівля Е-1 загальна площа 27,6 кв.м., ангар Ж загальна площа 159,8 кв.м. - не є капітальною спорудою, навіс К загальна площа 160,7 кв.м. - не є капітальною спорудою, майстерня 3 загальна площа 33,2 кв.м., навіс Є загальна площа 69,7 кв.м. - не є капітальною спорудою, замощення І, ворота №1,2,3, огорожа №4 за адресою: АДРЕСА_3 ,» - відсутня, у зв`язку із чим підстав для реєстрації змін технічних характеристик по вищевказаному об`єкту нерухомого майна, які відбулись у зв`язку з проведенням будівельних робіт, у державного реєстратора не було.
Вищевказаним рішенням, дією державного реєстратора Копійка І.А. було порушено не тільки його особисті інтереси, а також інтереси держави та територіальної громади м. Кривого Рогу через недотримання порядку прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту та подальшої незаконної державної реєстрації змін технічних характеристик об`єкта нерухомого майна.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач Державний реєстратор Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Копійка І.А. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надавала. Правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та номер:1139, виданий 23.03.2005 року, видавник Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопська І.С., належить нежитлова будівля критої стоянки, загальною площею 273 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 140213463 від 04.10.2018 року (а.с. 8).
Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений порядок державної реєстрації прав, відповідно до якого державна реєстрація розпочинається із прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрації заяви в базі даних заяв. При цьому відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 цього Закону заявником є, зокрема, власник, інший право набувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.
Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також щодо технічної можливості скасування запису пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1141, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Виходячи із вимог Закону, то однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права (далі державна реєстрація прав) є рішення суду, яке набрало законної сили.
Так, згідно ст. 26 Закону передбачено, що запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду: рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Крім цього, вказаною нормою Закону визначено, що у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав державним реєстратором вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.
Частиною 5 ст. 26 Закону встановлено, що внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.
Між тим, спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач уважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору.
Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 06 листопада 2019 року по справі № 826/3051/18.
Таким чином, суд бере до уваги той факт, що звертаючись із позовом позивач ОСОБА_2 залучив у якості відповідача лише державного реєстратора Криворізької районної державної адміністрації Копійка І.А.
Проте, у разі скасування судом рішення державного реєстратора, воно обов`язково вплине на майнові права тих осіб, щодо яких ці реєстраційні дії буде скасовано.
1/2 частина ОСОБА_9 на підставі договору дарування від 30.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., реєстровий в реєстрі за № 1812 (а.с. 11-13).
Згідно зі ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом ст. ст.43, 49, 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.
Згідно з ст.48 ЦПК України сторонами в справі можуть бути як фізичні, так і юридичні особи. Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими позовними вимогами.
Тільки на сторони поширюються матеріально-правова сила судового рішення і залежно від судового рішення змінюється обсяг їх суб`єктивних особистих та матеріальних прав.
Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
У відповідності до абз.8 постанови пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є однією з підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Отже, неналежне визначення сторін у позові є самостійною підставою для відмови у позові.
Саме така, правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 листопада 2019 року за результатами розгляду справи № 307/2201/15-ц.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За викладених обставин та матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в поновному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 16 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 33, 43, 49, 51, 76-81, 175, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного реєстратора Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Копійки Інни Анатоліївни про скасування рішень державного реєстратора та скасування записів про державну реєстрацію права власності залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 26 червня 2020 року.
Суддя: О. В. Хлистуненко