Справа № 740/2377/20
Провадження № 2/740/963/20
У х в а л а
про залишення позовної заяви без руху
18 червня 2020 року м.Ніжин
Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Олійник В.П., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальностю «Київ-торг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Звільнення від сплати судового збору за вимоги про стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди даним Законом не передбачено.
Положеннями ст.6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору, за подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.).
Також, відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16, провадження № 12-301гс18, які враховуються судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України, за змістом приписів ст.ст.94,116,117 Кодексу законів про працю України та ст.ст.1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі -у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Позивачем при подачі позовної заяви не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди.
Частиною 4 ст.177 ЦПК України, яка регламентує документи, що додаються до позовної заяви, визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Ставка судового збору за подання до суду заяви майнового характеру на час подачі позову до суду визначена у розмірі 840 грн. 80 коп.(840,80*2=1681,60).
Відомості з посиланням на докази на підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.5 вищезазначеного Закону відсутні.
Із врахуванням викладеного позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви.
Керуючись ст.ст.175,185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальностю «Київ-торг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, - залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Роз`яснити, що в разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Позивачу роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України строк залишення позовної заяви без руху, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя В.Олійник.