Справа № 346/2040/20
Провадження № 2/346/1168/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді Веселова В.М.,

секретаря Максимюк М.А.,

представника позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що вона постійно проживала в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане господарство станом на 01.07.1990 року відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), дружина - ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), дочка, позивачка по справі, - ОСОБА_2 1973 року народження.

11 серпня 1988 року на підставі рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області № 89 від 19.04.1988 року на нерухоме майно, що складалось із житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, згідно якого він належить колгоспному двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_3 , тобто у свідоцтві не були визначені частки кожного члена двору. Відповідно до Закону України «Про власність» майно колгоспного двору належало членам двору на праві спільної сумісної власності і їх частки визнавались рівними. Отже, кожному з членів колгоспного двору належало по 1/3 частці нерухомого майна. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом. В управління спадкоим майном після його смерті вступає позивачка . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, яким все своє майно заповіла позивачу.

Позивачка прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса у визначений законом термін, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно частку померлої голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відовідача подав до суду заяву, в якій вимоги позовної заяви визнав та просить справу слухати у відсутність представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмове клопотання представника відповідача, заслухавши пояснення представника позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був батько позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області № 89 від 19.04.1988 року (а.с. 9).

Станом на 01.07.1990 року та 15.04.1991 року у спадковому будинку в АДРЕСА_1 , відповідно до довідки П`ядицької сільської ради ОТГ № 44 від 12.05.2020 року проживали, та відповідно зберегли частку у майні колгоспного двору: голова колгоспного двору - ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), дружина - ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), дочка - ОСОБА_2 1973 року народження. (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 21 лютого 2002 року зроблено актовий запис за № 6 (а.с. 10). Після смерті померлого заповітів не посвідчувалося.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 про що в книзі реєстрації актів про смерть 02 квітня 2007 року зроблено актовий запис за № 15 (а.с. 11).

З а життя померла залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачці (а.с. 12).

Згідно довідок П`ядицької сільської ради ОТГ № 45 та № 46 від 12.05.2020 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали в АДРЕСА_1 , з 1965 року по день смерті (а.с. 13).

Довідкою П`ядицької сільської ради ОТГ № 44 від 12.05.2020 року підтверджується, те, що на момент смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , позивачка була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 разом із спадкодавцями, та є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті своїх батьків.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження прізвища позивачка 16 лютого 2006 року зареєструвала шлюб та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 »(а.с. 8).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно частку померлої голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено (а.с. 16).

06.01.2020 року обласним комунальним підприємством «Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації» за заявою позивачки було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 18-22).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів від 14.01.2020 року та технічного паспорта домоволодіння що знаходиться за адресом АДРЕСА_1 , складається із:житловий будинок літ. «А» житловою площею 48, 4 кв.м.; навіс «Б»; стодола «В»; стайня «Г»; вбиральня «Д»; сарай «Е»; літня кухня «Є»; комора «Ж»; криниця «№ 1»; огорожа «№ 2-4».

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає.

Згідно звіту про незалежну оцінку від 18травня 2020 р. вартість будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 становить 184 998,00 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та, керуючись ст.ст.197-200, 206 ч.1, 247 ч.1 ,239,263,264,265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати право власності на домоволодіння що розташоване за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та складається із:

1. Житловий будинок літ. «А» житловою площею 48, 4 кв.м.

2. Навіс «Б»

3. Стодола «В»

4. Стайня «Г»

5. Вбиральня «Д»

6. Сарай «Е»

7. Літня кухня «Є»

8. Комора «Ж»

9. Криниця «№ 1»

10. Огорожа «№ 2-4»

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17 червня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.