Справа №538/822/20
Провадження по справі №2/538/281/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кулика Віталія Олександровича до Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП ім. Чкалова, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кулик Віталій Олександрович звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовними вимогами до Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП ім. Чкалова.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.07.1991 року по 14.11.1997 року була членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова Лохвицького району Полтавської області, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 № НОМЕР_1 . Як член КСП ім.Чкалова позивач мала право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), але з невідомих їй причин не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

ОСОБА_1 безпідставно не було включено до списку громадян-членів КСП ім. Чкалова Лохвицького району, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 011 від 19.07.1996 року, виданого КСП ім. Чкалова с. Бербениці.

Листом відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.05.2020 року № 31-16-0.30-206/110-20 згідно розпорядження голови Лохвицької РДА № 262 від 31.07.2002 року "Про розгляд проекту розташування земельних часток (паїв) в межах реформованого КСП ім. Чкалова на момент розпаювання земель сільськогосподарського призначення на території Бербеницької сільської ради розмір земельної частки (паю) становив 4,18 умовних кадастрових гектарів.

Враховуючи викладене представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 , як за членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова, право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП ім. Чкалова на території Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області розміром 4,18 в умовних кадастрових гектарах.

В судове засідання позивач по справі та її представник не з"явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач Бербеницька сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, не заперечує щодо задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь -якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.07.1991 року по 14.11.1997 року була членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова Лохвицького району Полтавської області, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 № НОМЕР_1 . Як член КСП ім.Чкалова позивач мала право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), але з невідомих їй причин не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

ОСОБА_1 безпідставно не було включено до списку громадян-членів КСП ім. Чкалова Лохвицького району, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 011 від 19.07.1996 року, виданого КСП ім. Чкалова с. Бербениці.

Листом відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.05.2020 року № 31-16-0.30-206/110-20 згідно розпорядження голови Лохвицької РДА № 262 від 31.07.2002 року "Про розгляд проекту розташування земельних часток (паїв) в межах реформованого КСП ім. Чкалова на момент розпаювання земель сільськогосподарського призначення на території Бербеницької сільської ради розмір земельної частки (паю) становив 4,18 умовних кадастрових гектарів.

Згідно трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала з 01.07.1991 року по 14.11.1997 року в КСП ім. Чкалова.

Довідкою Бербеницької сільської ради Лохвицького району від 05.05.2020 року № 66 підтверджується факт, що ОСОБА_1 , 1975 року народження, працювала в КСП ім. Чкалова згідно трудової книжки з 01.07.1991 року по 14.11.1997 року та була членом КСП ім. Чкалова.

Згідно інформаційного листа відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.05.2020 року, згідно архівних даних ОСОБА_1 не числиться в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова Лохвицького району Полтавської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 0111 від 19.07.1996 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова с. Бербениці.

Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 5 ЗК України (в редакції 22.06.1993 року, чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що "...Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу".

Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" зазначено: п. 1.2 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

П. 6 передбачено, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Пленумом Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (Постанова № 7 від 16.04.2004 року) з змінами і доповненнями, зазначено, що невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка є членом КСП (ВАТ) не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колетивну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має бути надана із земель запасу.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899 (із змінами) - право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом.

Як встановлено, ОСОБА_1 було безпідставно позбавлено права на земельну частку (пай) КСП ім. Чкалова шляхом невнесення її до списку громадян-членів КСП ім. Чкалова, чим самим було порушено право особи на земельну частку (пай).

З огляду на вказані норми чинного законодавства суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст. 23 ЗК України, ст. 328 ЦК України, Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кулика Віталія Олександровича до Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП ім. Чкалова - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) як за членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова Лохвицького району Полтавської області, право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП ім. Чкалова на території Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області розміром 4,18 в умовних кадастрових гектарах.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь