Провадження № 2/686/467/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст.. 247 ЦПК України, справу за позовом ПП «Аверс-Бізнес» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ПП «Аверс-Бізнес» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. В обґрунтування позову вказав, що 21.02.2017 року між ОСОБА_1 та ПП «Аверс-Бізнес» в особі ОСОБА_2 , яка діяла на підставі статуту як директор, був підписаний договір №21 про надання послуг.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору виконавець зобов`язується надати замовнику супроводження адміністративної судової справи за нотаріальною довіреністю замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Послуги, зазначені в п. 1.1. включають, але не обмежуються: складання процесуальних документів (заяви, клопотання, позовна заява, апеляційна скарга, у разі необхідності); представництво інтересів замовника в Хмельницькому окружному адміністративному суді, в Вінницькому апеляційному адміністративному суді, по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 2.2.1 договору замовник зобов`язаний належним чином оплатити послуги які надаються виконавцем. Враховуючи п. 3.1 договору вартість послуг визначається згідно актів прийняття-передачі наданих послуг, та становить: представництво в суді І інстанції 2000 грн.; представництво в суді II інстанції 2500 грн.; винагорода у вигляді 5% від суми спору за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме 16000,00 грн. після набрання рішення, на користь позивача, законної сили.

ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 довіреність на виконання повноважень згідно договору, яку посвідчив приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. 21.02.2017 р. На підставі вказаної довіреності 16.11.2018 р. ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУНП у Хмельницькій області з вимогою про затвердження висновку щодо нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію».

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року у справі № 560/4479/18 вирішено позов задовільнити. Постановою Сьомого (Вінницького) апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 року було частково задоволено апеляційну скаргу ГУНП у Хмельницькій області, в частині видання наказу, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Таким чином, 28 березня 2019 року постанова суду апеляційної інстанції у справі № 560/4479/18 набрала законної сили з моменту проголошення.

13 серпня 2019 року рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №560/4479/18 було виконано в повному обсязі та ГУНП у Хмельницькій області проведено з відповідачем розрахунок згідно платіжного доручення № 2961 від 13.08.2019 р.

Станом на 29.03.2019 року заборгованість ОСОБА_1 щодо розрахунку за надані позивачем послуги складала 20500,00 грн. Однак, станом на 20 вересня 2019 року відповідачем не проведено зі позивачем жодного розрахунку за надані послуги згідно договору №21 від 21.02.2017 року, від підписання актів виконаних робіт та спілкування відповідач ухиляється.

20 вересня 2019 року позивачем було направлено ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості, однак відповідач її не отримує. 23.10.2019 р. вказану вимогу повернуто позивачу.

Також 11.10.2019 року позивачем направлено акти виконаних робіт для підписання, вказаний лист відповідач не отримує, відравлення зберігається у точці видачі з 12.10.2019 року та відповідачем не отримано.

Заборгованість ОСОБА_1 станом на 20 жовтня 2019 року за надані позивачем послуги за договором №21 від 21.02.2017 року складає 20500,00 грн. основного боргу згідно договору; 35680,00 грн. пені, що нарахована на суму винагороди згідно умов договору за прострочення оплати; 492,00 грн. індекс інфляції, а всього 56672, 00 грн.

Вказані кошти позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Аверс-Бізнес».

Позивач у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про слухання справи без її участі та підтримання позову.

Відповідач до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 21.02.2017 р. між ОСОБА_1 та приватний підприємством «Аверс-Бізнес» в особі директора Карєпової Г.А. було укладено договір №21 про надання послуг, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого виконавець зобов`язується надати замовнику супроводження адміністративної судової справи за нотаріальною довіреністю замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Послуги, зазначені в п. 1.1. включають, але не обмежуються: складання процесуальних документів (заяви, клопотання, позовна заява, апеляційна скарга, у разі необхідності); представництво інтересів замовника в Хмельницькому окружному адміністративному суді, в Вінницькому апеляційному адміністративному суді, по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно із п. 3.1 договору вартість послуг визначається згідно актів прийняття-передачі наданих послуг та становить: представництво в суді І інстанції 2000 грн.; представництво в суді II інстанції 2500 грн.; винагорода у вигляді 5% від суми спору за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме 16000,00 грн. після набрання рішення на користь позивача, законної сили.

21.02.2017 р. ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. та зареєстровану в реєстрі за № 1286, якою уповноважив останню бути його представником, в тому числі у суді першої інстанції, в апеляційних судах тощо.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року у справі № 560/4479/18 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Визнано дії Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з відмовою у виплаті протиправними. Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області затвердити висновок та прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

Постановою Сьомого (Вінницького) апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 шляхом видачі наказу скасовано. В цій частині винесено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Листом ГУНП в Хмельницькій області від 16.09.2019 р. повідомлено

ОСОБА_3 про те, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року, яке частково залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 р. стосовно ОСОБА_1 виконано в повному обсязі. 08.04.2019 р. затверджений висновок на виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка виплачена 13.08.2019 р. згідно платіжного доручення №2961.

20 вересня 2019 року ОСОБА_2 було направлено ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості, однак відповідач її не отримує. 23.10.2019 р. вказану вимогу повернуто позивачу.

11.10.2019 року ОСОБА_2 направлено акти виконаних робіт від 29.03.2019 р. для підписання, вказаний лист відповідач не отримав, на час звернення до суду з вказаним позовом акт виконаних робіт не підписаний сторонами.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу ІІІ Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Судом встановлено, що п.3.1 договору № 21 про надання юридичних послуг визначена вартість послуг виконавця, яка визначається згідно актів прийняття-передачі наданих послуг та становить: представництво в суді І інстанції 2000 грн.; представництво в суді II інстанції 2500 грн.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами здійснення нею саме такого виду адвокатської діяльності, як представництво інтересів ОСОБА_1 в суді І та ІІ інстанції. Системний аналіз ст.ст.1, 9 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дозволяє дійти висновку, що складення представником позивача ОСОБА_2 від імені позивача ОСОБА_1 позовної заяви, копія якої наявна в матеріалах справи, належить до іншого виду адвокатської діяльності, який передбачений предметом договору (п.1.2), проте його оплата не передбачена п. 3.1 договору. Окрім того, із акту виконаних робіт до договору № 21 про надання послуг від 21.02.2017 р. від 29.03.2019 р. слідує, що виконавець надав замовнику юридичні послуги відповідно до договору про надання юридичних послуг від 21.02.2017 р., а замовник прийняв надані послуги. Проте не зазначено, які саме юридичні послуги були надані ОСОБА_1 . У зв`язку із цим вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 2000 грн. та 2500 грн. не підлягає задоволенню.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого, підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статі 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили виплату виконавцю за договором винагороди у вигляді 5% від суми спору за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме 16000,00 грн. після набрання рішення на користь позивача, законної сили.

За своїм змістом і правовою природою така винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону, а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Відповідно до положень частини першої статті 638 ЦК України, за класифікаційною ознакою предмет договору є складовою його істотної умови.

З урахуванням положень частин першої та другої статті 202, частини першої статті 203, частини першої статті 628 ЦК України зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Аналіз положень пункту 3.1 договору дають підстави для висновку, що його умовами визначено оплату не лише представництва в суді І та ІІ інстанцій, а ще й факту досягнення позитивного для особи, в інтересах якої укладено договір, результату судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії. Тобто інтереси ОСОБА_1 як сторони договору не обмежуються отриманням власне послуг адвоката Карєпової Г.А., а спрямовані на досягнення певного результату - «набрання рішенням на користь позивача законної сили», проте, досягнення такого результату виходить за межі предмета договору, яким є лише надання юридичних послуг.

Рішення суду є результатом вирішення спору, актом органу судової влади, що приймається, складається і підписується виключно суддями відповідно до чітко визначених процедур судочинства іменем України на засадах верховенства права.

За змістом положень частини другої статті 6, пункту 14 частини першої статті 92, частини першої статті 124 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, судочинство визначається виключно законами України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Зазначені норми виключають, як таку, можливість належності діяльності органів судової влади до сфери приватноправового регулювання, а відтак - і до предмета цивільно-правових договорів.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України у їх системному зв`язку сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності і справедливості і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це («заборонено законом»), або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.

Отже, свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес). Реалізуючи принцип свободи договору, сторони не вправі змінювати імперативну вимогу закону щодо предмета договору про надання юридичних послуг шляхом визначення в безпосередній чи завуальованій формі результат розгляду справи судом як складову предмета договору про надання юридичних послуг.

Таке обмеження жодним чином не звужує зміст та обсяг права сторін договору у цій справі самостійно визначати прийнятні для них умови оплати послуг за договором, загальну вартість послуг тощо.

Судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав (частина перша статті 177 ЦК України), а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг, а тому не може бути предметом договору (частина перша статті 638 цього Кодексу).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України 12 червня 2018 року у справі № 462/9002/14-ц.

Включення в умови договору про надання юридичних послуг пункту про винагороду адвокату за досягнення позитивного рішення суду суперечить основним засадам здійснення правосуддя в Україні, актам цивільного законодавства, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 16000,00 грн. згідно договору не підлягає задоволенню.

Також не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 35680,00 грн. пені, що нарахована на суму винагороди згідно умов договору за прострочення оплати та 492,00 грн. індекс інфляції, оскільки ці вимоги є похідними від первісних вимог про стягнення основної суми боргу.

З урахуванням наведеного, суди приходить до висновку, що права позивача не порушені, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 6, п. 14 ч. 1 ст. 92, ч. 1 ст. 124 Конституції України, ст.ст. 6, 202, 203, 627, 628, 638, 901 ЦК України, ст.ст. 1, 9, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 258, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПП «Аверс-Бізнес» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ПП «Аверс-Бізнес» , , місце знаходження

м. Хмельницький вул. Інститутська, 19/1 кв. 7;

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає в

АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 09.06.2020 року.

Суддя: О.В.Мазурок