Провадження № 2/643/1679/20
03.06.2020 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Коцюбинської М.С., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 2100,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви.
В обґрунтування позову зазначила, що у 2006 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова. В шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем У 2019 році шлюб між ними розірвано. На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2100, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.01.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач в судовому засіданні 03.06.2020 підтримала позовні вимоги та доводи, викладені в позові.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 13.02.2020, 02.04.2020, 03.06.2020 не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що сторони з 28.07.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.07.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 471 розірвано. (а.с. 4).
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.09.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис за № 3279, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач є її матір`ю (а.с. 5).
Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 19.12.2019 року, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років станом на день ухвалення судового рішення становить 2218,00 грн.
Таким чином, аліменти в розмірі, що перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, а саме 1109,00 грн., можуть бути стягнуті лише за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Виходячи з положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доведення достатності заробітку (доходу) відповідача для сплати останнім аліментів в розмірі 2100,00 грн., покладається на позивача.
Судом в судових засіданнях позивачці неодноразово роз`яснювались вказані положення законодавства України та її обов`язок довести наявність у відповідача доходу, достатнього для виплати аліментів в розмірі, зазначеному в позові. Крім того, судом позивачці неодноразово роз`яснювалось право заявити суду клопотання про витребування доказів в разі, якщо в неї є труднощі з отриманням відповідних доказів. Також судом було неодноразово опитано позивачку на предмет наявності заяв і клопотань.
Всупереч вказаних вище положень законодавства України, позивачкою не надано суду будь-яких доказів наявності у відповідача доходу або витрат або наявності на праві власності майна, які б свідчили про можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі більшому, ніж 1109,00 грн. Клопотання про витребування таких доказі не заявлялось. При цьому позивачка на уточнююче запитання суду зазначила на відсутності у неї доказів наявності у відповідача можливості сплачувати алюмінати в розмірі, що перевищує мінімальний гарантований рівень аліментів.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в розмірі мінімального гарантованого рівня, а саме в сумі 1109,00 грн.
В іншій частині позовних вимог, а саме в стягненні аліментів в більшому розмірі, ніж 1109,00 грн. на місяць, суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача для сплати аліментів в такому розмірі.
Крім того, суд враховує, що обов`язок утримання дитини покладається як на її батька, так і на матір.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову
Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи наведене, суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову, тобто з 18.12.2019 та до повноліття дитини.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Суд також роз`яснює сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Харкова, громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн. щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією вказаної суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 18.12.2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
В іншій частині позову відмовити.
Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 15.06.2020 року.

Суддя Д.А. Крівцов