Справа № 581/171/20
Провадження № 2/581/86/20
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2020 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

представника позивача Грищенко В.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Маківського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції України в Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

24 лютого 2020 року ГУНП в Сумській області звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами.

Із 9 грудня 2016 року по 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 працював поліцейським з обліку та збереження речових доказів і озброєння логістики Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області та відповідно до своїх посадових обов`язків відповідав за дотримання правил, порядку та строків експлуатації інвентарного майна, яке отримано для колективного користування, зокрема за видачу пального і мастил на транспортні засоби. Він повинен був здійснювати прийом-передачу ввірених йому матеріальних цінностей та належним чином їх фіксувати у журналах та відповідних накладних, установлених згідно з нормативно-правовими актами.

На підставі розпорядчого документа від 25 жовтня 2019 року № 1940, 29 листопада 2019 року проведено інвентаризацію фактичної наявності запасів паливно-мастильних матеріалів, у результаті якої виявлено нестачу бензину марки А-92 у кількості 620 л, бензину марки А-95 у кількості 180 л, бензину марки А-92 (талони) у кількості 350 л, загальною вартістю 31971 грн. 60 коп.

Відповідно до висновку службового розслідування від 5 грудня 2019 року комісією встановлено факт нестачі вказаних паливних матеріалів.

За наявності укладеного 30 грудня 2015 року між ГУНП в Сумській області та ОСОБА_1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, останній несе повну матеріальну відповідальність за зберігання доручених йому установою матеріальних цінностей та зобов`язаний був вживати заходів щодо належного їх обліку, використання та списання. Через недотримання відповідачем вказаних положень ним була допущена нестача зазначених паливних матеріалів, а позивачу завдано збитків у розмірі 31971 грн. 60 коп.

У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на користь ГУНП в Сумській області 31971 грн. 60 коп. майнової шкоди, завданої нестачею паливно-мастильних матеріалів та 2102 грн. судового збору.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Маківський В.В. у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною четвертою статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, у межах цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спір у цій справі щодо відшкодування державі в особі Головного управління Національної поліції України в Сумській області шкоди, завданої ОСОБА_1 шляхом втрати майна під час здійснення ним повноважень, пов`язаних з проходженням служби в органах поліції (публічної служби), є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

До таких висновків дійшла й Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22 січня 2020 року (справа № 813/1045/18, провадження № 11-574апп19).

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 20 КАС України, які визначають предметну юрисдикцію адміністративних судів, суд дійшов висновку, що зазначена справа підсудна Сумському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 255, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Головного управління Національної поліції України в Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Роз`яснити позивачеві право звернутися із вказаним позовом до Сумського окружного адміністративного суду.

Повернути Головному управлінню Національної поліції України в Сумській області сплачений ним 19 лютого 2020 року судовий збір у розмірі 2102 грн. за розгляд цивільної справи у Липоводолинському районному суді Сумської області, банк платника АТ КБ «ПриватБанк», отримувач УК Л-Долинськ.р/Л. Долинськ.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37654293, банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача (МФО): 899998.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали суду складено 10 червня 2020 року.

Суддя Д. В. Сізов