Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/786/20
Провадження по справі № 4-с/514/1/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просить визнати дії державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Демиденко Д.Ю. щодо нарахування заборгованості з аліментів на підставі виконавчого листа №2-363/2011 виданого Тарутинським районним судом Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 03 серпня 2011 року Тарутинським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист щодо стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 40% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 13.07.2011 року. 09 червня 2020 року йому стало відомо, що у Тарутинському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває на примусовому виконанні зазначений вище виконавчий лист, коли на адресу підприємства де він працює надійшла постанова «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» від 20 травня 2020 року з зазначенням суми боргу в розмірі 87822 гривні 66 копійок. На його адресу ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ні іншого документу з відділу виконавчої служби не надходило. Однак, він щомісячно поштовими переказами через Укрпошту здійснював перерахування аліментів на ім`я колишньої дружини, що підтверджується квитанціями. ОСОБА_2 , скориставшись його необізнаністю щодо відкриття виконавчого провадження та змін в законодавстві щодо порядку стягнення аліментів, не повідомляла про здійснення ним щомісячних переказів. Враховуючи наведене, вважає дії державного виконавця з розрахунку заборгованості незаконними.

Під час вивчення матеріалів вказаної скарги було встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК,та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження (частині 4 статті 74 Закону України «про виконавче провадження», який чинний с 06 жовтня 2016 року), зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК (ст.185 ЦПК яка чинна з 15.12.17р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України скарга повинна містити :

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості заявнику відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

зміст вимог скарги: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні;

виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів, якщо такі здійснювалися;

зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Однак, всупереч зазначеним вимогам, у скарзі не зазначено:

повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) державного виконавця, дії якого оскаржуються; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів, якщо такі здійснювалися; доказів, які не можуть бути подані разом із скаргою (за наявності); щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до скарги; зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Згідно з вимогами ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Звертаю увагу на порядок засвідчення копій документів, а саме відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».

Проте, до скарги заявником не було додано копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості сторін, а натомість до скарги додані документи в одному примірнику, які не засвідчені з дотриманням вимог наведеного вище стандарту.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 175 та 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Тож, пред`явлена скарга підлягає залишенню без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 95, 175 - 177, 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів - залишити без руху.

ОСОБА_1 надати строк терміном 5 ( п`ять) днів для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду з дня отримання даної ухвали .

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, скарга відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Тончева