Справа № 527/954/20
провадження № 2-з/527/11/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., розглянувши заяву ТОВ Агрофірма «ПЕРЕМОГА» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2020 року заявник ТОВ Агрофірма «ПЕРЕМОГА» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову, в якій прохає вжити заходів забезпечення позову шляхом: - заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області передавати у власність чи користування земельну ділянку площею 21,5285 га кадастровий номер :00:013:0078 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); - заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області передавати у власність чи користування будь-яким особам земельні ділянки в межах земельної ділянки державної власності площею 21,5285 га кадастровий номер :00:013:0078 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) в тому числі, але не виключно, шляхом: надання дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із вказаної земельної ділянки державної власності; затверджувати технічну документацію із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування будь-яким особам із зазначеної земельної ділянки державної власності; - заборони Державним кадастровим реєстраторам Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області здійснювати державну реєстрацію земельних ділянок в межах земельної ділянки державної власності площею 21,5285 га кадастровий номер :00:013:0078 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

В своїй заяві про забезпечення позову заявник вказав, що ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА» буде звертатись до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом про визнання права оренди ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА» на земельну ділянку площею 30,46 га згідно договору оренди землі від 12.04.2010 року, визнання незаконними наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про передачу у приватну власність земельних ділянок, що були сформовані в межах земельної ділянки площею 30,4600 га, скасування державної реєстрації всіх земельних ділянок, сформованих в межах земельної ділянки площею 30,4600 га, визнання недійсними договорів оренди щодо таких земельних ділянок приватної власності з новими орендарями, та повернення їх у користування ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА».

Зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ПЕРЕМОГА» є орендарем земельної ділянки площею 30,4600 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області згідно договору оренди землі від 12.04.2011 року, укладеного з Глобинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Глобинському районі від 24.05.2011 року за № 00301 (далі за текстом - Договір). Згідно п. 3.1 Договору його укладено на 49 (сорок дев`ять) років.

Однак рішенням № РВ-020 від 24.01.2020 року заявнику відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про реєстрацію права оренди з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Листом № 173/104-20 від 19.05.2020 року Відділ у Глобинському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомив, що на дату складання вказаного листа частина земельної ділянки площею 30,46 га, що надана в користування ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА» згідно договору оренди від 12.04.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Глобинському районі від 24.05.2011 року за № 00301, терміном на 49 років, надана згідно наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області громадянам для ведення особистого селянського господарства та оформлено право власності на дані земельні ділянки, після чого залишок масиву, а саме площею 21.5285 га був проінвентаризований та присвоєний вказаній земельній ділянці кадастровий номер :00:013:0078.

Вказані дії ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, а саме його відділу у Глобинському районі, ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА» вважає незаконними, такими, що порушують його законне право оренди (володіння та користування) земельною ділянкою площею 30,4600 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що надана йому у користування згідно договору оренди землі від 12.04.2011 року, укладеного з Глобинською районною державною адміністрацією, та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Глобинському районі від 24.05.2011 року за № 00301.

ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядник земельних ділянок державної власності, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України, не позбавлено права та можливості, незважаючи на наявність вказаного вище договору оренди землі від 12.04.2011 року, продовжувати видавати накази про передачу у власність чи користування земельних ділянок іншим особам із земельної ділянки площею 21,5285 га кадастровий номер :00:013:0078, оскільки цільове призначення зазначеної земельної ділянки - землі запасу, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам. А наявність вже 13 (тринадцяти) таких наказів засвідчує реальні дії ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, спрямовані на передачу у власність чи користування іншим особам земельних ділянок в межах земельної ділянки 30,4600 га, що надана у користування ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА» згідно договору оренди землі від 12.04.2011 року, в зв`язку з чим ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що в ній відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, в тому числі тих фактів, що можливі учасники справи мають намір чи здійснюють дії щодо розпорядження земельною ділянкою площею 21,5285 га кадастровий номер :00:013:0078.

Припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення є необгрунтованим .

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому, завяник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, визначених положеннями ст. 149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування того чи іншого заходу забезпечення позову.

Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо.

Суд враховує, що відповідно до положень п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Заявник в заяві про забезпечення позову вказує, що має намір звернутися з позовом про визнання права оренди ТОВ Агрофірма «ПЕРЕМОГА» на земельну ділянку площею 30,46 га.

В той же час, заявником в заяві про забезпечення позову не мотивовано підсудність позову, з яким він має намір звернутися, Глобинському районному суду Полтавської області, що позбавляє суд можливості визначити додержання правил підсудності при поданні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ТОВ Агрофірма «ПЕРЕМОГА» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т. В. Левицька