ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Київ

справа № 219/11410/19

провадження № 22-ц/824/6267/2020

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого - Іванової І.В.
суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

сторони :
позивач - ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 13 січня 2020 рокуу складі судді Косович Т.П., про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

13 січня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку із його перебуванням у складі Збройних Сил України.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 на військовій службі у Збройних Силах України
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що зупинення провадження у даній справі на період проходження відповідачем військової служби, є порушенням права позивача на розумний строк розгляду його справи, а також порушенням його інтересів.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_2 до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в жовтні 2019 року позивач пред`явив до відповідача позов про стягнення боргу.

19 грудня 2019 року судом першої інстанції за вказаним позовом відкрито провадження.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 23 грудня 2019 року з 20 листопада 2018 року молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 56).

Зупиняючи провадження у даній справі, суд керувався п. 1 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, врахувавши, що відповідач не може брати участі у судових засіданнях та не веде справи через свого представника.
Проте, судова колегія не може погодитись з таким висновком, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Зупинення провадження у справі не може суперечити принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення затягування розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, під час розгляду цивільних справ №6-1367цс15 та №6-1957цс16.

У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо наявності підстав до стягнення заборгованості за договором позики на підтвердження якого було надано розписку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи, то перебуваючи на військовій службі відповідач ОСОБА_2 має змогу здійснити реалізацію наданих йому ЦПК прав шляхом листування (а.с. 48-56).

Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд не вказав у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідача на військовій службі, враховуючи, що він не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК прав шляхом листування.

Більш того, суд першої інстанції не звернув увагу не те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд має право зупинити провадження у справі лише у разі перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі. В даному випадку відповідачем ОСОБА_2 26 жовтня 2019 року було укладено контракт з Міністерством оборони України щодо проходження відповідачем військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (а.с. 51-52).

За таких обставин, суд першої інстанції, на думку судової колегії формально вирішив питання про зупинення провадження у справі та дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, не врахувавши, що таке зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, перешкоджає подальшому провадженню у справі та порушує право позивача на розумні строки розгляду справи.

Згідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив норми матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, оскаржувана ухвала районного суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 252, 369, 379, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: