Номер справи 623/1360/19
Номер провадження 2/623/50/2020
РІШЕННЯ

іменем України

11 червня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

представника позивача: ОСОБА_4

представника відповідача: Савіна О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі цивільну справу № 623/1360/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 на стороні відповідача комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма», третя особа: ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

04.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» на її користь вартість відновлюваного ремонту розмірі 86016,68 грн., франшизу у розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., судовий збір пропорційно задоволенню позовних вимог. В обґрунтування позову посилається на те, що 02 січня 2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія НОМЕР_1 від 02.01.2019 року ОСОБА_2 , 02 січня 2019 року о 15 годині 40 хвилин в м. Ізюм Харківської області керував автомобілем ГАЗ 3110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Весняна, при виїзді на нерегульоване перехрестя з автодорогою Київ- Харків-Довжанський, не надав перевагу в русі автомобілю FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.11 ПДР України. Факт правопорушення підтверджується постановою від 25 січня 2019 року справа № 623/52/19 Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, про визнання ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до полісу АМ-6434461 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач по справі КП Благоустрій міста Ізюма» застрахував свого цивільну відповідальність в ПрАТ «УСК

КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в межах ліміту відповідальності 100 000, 00 (сто

тисяч) гривень. Розмір франшизи визначений в розмірі двох тисяч гривень. В подальшому позивач звернувся до ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою, де йому було зроблено розрахунок страхового відшкодування по зазначеному страховому випадку, згідно з яким вартість страхового відшкодування його автомобіля склала 70 925 грн. без урахування коефіцієнта зносу автомобіля. Проте фактичні витрати, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права склали 308622,00 грн. З урахуванням висновків експерта та Постанови суду у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року позивач зменшив розмір позовних вимог до Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» в частині стягнення вартості відновлюваного ремонту з 210 622,00 грн. до 86016,68 грн. згідно розрахунку: - Вартість відновленого ремонту автомобіля FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП (02.01.2019 року) складає 158941,68 грн. - 72925,00 грн. розмір страхового відшкодування = 86016,68 грн. (вартість відновленого ремонту з урахуванням виплати страхового відшкодування.)

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги уточненого позову підтримав в повному обсязі та пояснив, що у разі задоволення позову будуть звертатися про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача КП «Благоустрій міста Ізюма» - Савін О. С. в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позиивач підписавши заяву про виплату тим самим погодилась з вартістю відновлювального ремонту в розмірі 69425 грн. а тому не має права вимагати відшкодування шкоди в більшому розмірі.

Представник третьої особи ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Лисенко Д. В. в судове засідання не з`явився надав відзив на позовну заяву зазначивши, що страховик не є особою, яка несе майнову відповідальність за деліктною правовою моделлю, оскільки не є особою, із якою перебував у трудових відносинах завдавач шкоди. 31 серпня 2018 року між Страховиком та Комунальним підприємством «Благоустрій міста Ізюма» укладено поліс № АМ/6434461 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого транспортний засіб «ГАЗ 3110» р.н. НОМЕР_2 - є забезпечений. 02 січня 2019 року в м. Ізюмі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «FORD FOSION» р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 11 січня 2019 року (на 6-й робочий день після скоєння дорожньо-трапспортної пригоди) представник Страховика діючи в порядку п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВ» вжив заходи щодо визначення розміру збитку та оглянув транспортний засіб «FORD FUSION» д.н. НОМЕР_3 . Так, за наслідками огляду складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) в якому зазначено характер механічних пошкоджень транспортного засобу. Складений Акт огляду транспортного засобу підписаний власником транспортного засобу «FORD FUSION» р.н. НОМЕР_3 - ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Присив здійснювати судовий розгляд у їх відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 на стороні відповідача комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Про причину неявки не повідомив, заяв про відкладення не надходило.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2019 року у справі № 623/52/19, 02 січня 2019 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_2 в м. Ізюм Харківської області керував автомобілем ГАЗ3110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Весняна, при виїзді на нерегульоване перехрестя з автодорогою Київ-Харків-Довжанський, не надав перевагу в русі автомобілю FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.11 ПДР України. Правопорушник ОСОБА_2 в суді свою вину визнав ОСОБА_2 визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 21) Постанова набрала чинності 25.01.2020 року.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже питання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не підлягає доведенню в цій справі.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 лютого 2020 року частина позовних вимог про стягнення з ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ФНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 залишку суми страхового відшкодування у розмірі ліміту відповідальності 27025,00 гривень залишено без розгляду.(а.с. 190)

Відповідно до довідки № 232 від 11.03.2019 року директора КП «Благоустрій міста Ізюма» Бриль Ю. О. станом на 02 січня 2019 року ОСОБА_2 працював в комунальному підприємстві «Благоустрій міста Ізюма». (а.с. 17)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки ГАЗ модель 3110 номер шасі НОМЕР_5 , білого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 є КП «Благоустрій міста Ізюма». (а.с. 19)

На момент зазначеної вище ДТП цивільно-правова відповідальність Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6434461, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., розмір франшизи - 2000 грн., забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки ГАЗ-3110, реєстраційний номер НОМЕР_2 . (18)

Відповідно до звіту № 34/02-19 від 06 лютого 2019 року про оцінку вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту пошкодженого під час вказаної ДТП належного позивачу ОСОБА_1 транспортного засобу марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 234479,52 гривень, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля без урахування фізичного зносу вузлів і деталей складає 400035,21 гривень, ринкова вартість легкового автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_3 до моменту ДТП становить 439103,27 гривень (а.с. 25-35)

Листом від 31 січня 2019 року за вих. № 846 за результатами звернення позивача ОСОБА_1 із заявою від 24 січня 2019 року про виплату страхового відшкодування в якій зазначила , що погоджується з вартістю відновлювального ремонту згідно (розрахунку AUDATEX, висновку незалежного експерта, калькуляції СТО) розрахунку AUDATEX в сумі 69425,00 гривень та з тим, що розрахунок стахового відшкодування може бути здійснено з вирахуванням величини фізичного зносу. Євакуатор 3500,00 гривень (а.с. 213), ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомила її, що розмір страхового відшкодування, який підлягає до сплати, франшиза в розмірі 2000 грн., розрахунок суми страхового відшкодування становить 70925,00 гривень. (а.с. 22)

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст. 1166 п. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 13061 від 21.12.2019 року згідно до варіанту 2:

-Величина матеріального збитку, завданого власнику FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП (02.01.2019 року) складає 72998,95 грн.

-Вартість відновленого ремонту автомобіля FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП (02.01.2019 року) складає 158941,68 грн.

-Вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП (02.01.2019 року) складає 72998,95 грн.

-Ринкова вартість автомобіля FORD FUSION, державний реєстраційний номер

НОМЕР_3 на момент проведення експертизи (21.12.2019 року) складає 296747,08 грн.

-Ринкова вартість складників автомобіля FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , які потребують в наслідок ДТП (02.01.2019 року) складає 45107,48 грн.(а.с. 147-156)

Відповідно до договору купівлі-продажу 6347/2019/1444225 транспортного засобу Харківська область/м. Харків від 03.05.2019 року ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Ford модель Fusion 2016 року випуску чорного кольору номер кузова НОМЕР_6 ,номерний знак НОМЕР_7 . (а.с. 85)

Сума в розмірі 72925,00 гривень була виплачена ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачу.

Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 03.10.2018 року по справі № 686/17155/15-ц, який підтримав правовий висновок, викладений у постанові ВСУ у справі № 6-691цс15 та зазначив, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без врахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхова виплата). На підставі цього висновку Верховний суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає в межах ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Отже, оскільки страховик за полісом виплатив страхове відшкодування, він виконав своє зобов`язання перед потерпілим в повному обсязі, а різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «FORD FUSION» д.н. НОМЕР_3 , та сумою вартості відновлювального ремонту автомобіля, зобов`язаний відшкодувати саме відповідач.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхуванння цивільно-правової відповідальності транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в результаті ДТП, позивачу, як власнику транспортного засобу марки FORD FUSION» д.н. НОМЕР_3 , було завдано матеріальної шкоди розміром 72925,00 грн., з яких 69425,00 грн. + 3500,00 грн. = 72925,00 грн. виплачено страховиком (згідно поданої заяви), а тому 2000,00 грн. франшизи (за договором ОСЦПВВНТЗ серії АМ/6434461) слід стягнути з відповідача.

Слід також зазначити, що Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1993 року №6 (з урахуванням змін та доповнень), під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України, суди повинні враховувати, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коди особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах з цією організацією і шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Для покладення на юридичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності, а саме: протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини, так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов відноситься зокрема завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Аналогічні висновки зазначені в правових позиціях Верховного Суду України №6-108цс13 від 06.11.2013 року, №6-229цс14 від 28.01.2015 року та №6-933цс16 від 21.09.2016 року.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових (службових) обов`язків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ч. ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу.

Порядок визначення та розподілу судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою передбачений ст.ст. 137, 141 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 просив не розглядати питання стягнення витрат на правничу допомога, оскільки він має намір звернутися з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 880,17 гривень. Оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати.

Згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 13.02.20208 р. представником позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру шкоди в сумі 88016,68 грн.

Загальна сума судового збору складає 880,17 грн.

Судовий збір розраховано за ставками, які діяли в 2020 р. на момент подачі заяви про зменшення позовних вимог від 13.02.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 8, 9, 20, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 на стороні відповідача комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма», третя особа: ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» (адреса юридичної особи поштовий індекс 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Червоногірська, 62 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 вартість відновлюваного ремонту розмірі 86016,68 гривень (вісімдесят шість тисяч шістнадцять гривень 68 копійок).

Стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» (адреса юридичної особи поштовий індекс 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Червоногірська, 62 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 франшизу у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок)

Стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» (адреса юридичної особи поштовий індекс 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Червоногірська, 62, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 судовий збір у розмірі 880,17 гривень .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Вступна та резолютивна частини рішення суду проголошені 11.06.2020 року. Повний текст рішення виготовлено згідно вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 11.06.2020 року

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т.Д. Бєссонова