Ухвала

Іменем України

12 червня 2020 року

м. Київ

справа № 199/7502/13-ц

провадження № 61-8654ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року у складі судді Якименко Л. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду із заявою, у якій просило суд видати дублікати виконавчих листів та поновити пропущений строк на їх пред`явлення до виконання.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2014 року у цивільній справі № 199/7502/13 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за кредитним договором № МЬ-307/139/2008 у розмірі 666 562,00 грн. На виконання судового рішення видані виконавчі листи від 08 грудня 2014 року № 199/7502/13-ц.

18 березня 2015 року виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подані на примусове виконання до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського Міського управління юстиції в Дніпропетровській області.

14 лютого 2019 року до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надіслано поштою заяву про хід виконавчого провадження та місцеперебування виконавчих документів, проте жодної відповіді та документів отримано не було.

29 березня 2016 року виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 подані на примусове виконання до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області.

14 лютого 2019 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надіслано заяву про хід виконавчого провадження та місцеперебування виконавчих документів, протежодної відповіді та документів отримано не було.

У зв`язку із наведеним, заявник звернувся до суду із заявою та просив видати дублікати виконавчих листів та поновити строк на їх пред`явлення до виконання.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року, у задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

03 червня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Враховуючи те, що касаційна скарга на оскаржувані рішення подана заявником під час карантину, тому строк на касаційне оскарження автоматично продовжується.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана 03 червня 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.

Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження.

Щодо оскарження судових рішень в частині відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження у касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року у частині відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не підлягають касаційному оскарженню.

Щодо оскарження судових рішень в частині відмови у видачі дублікатів виконавчих документів

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Встановив, що строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив та відсутні підстав для поновлення такого строку, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів та зводяться до неправильного тлумачення заявником норм матеріального права.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення процесуальних строків для пред`явлення виконавчого документу до виконаннявідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик