П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 241/362/19

Номер провадження 22-ц/804/1994/20

03 червня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів - Биліни Т.І., Принцевської В.П.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 11 березня 2020 року, постановлену у складі судді Чудопалової С.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Приморський відділ державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 лютого 2016 року по 31 січня 2019 року в сумі 570167,60 грн.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 11 березня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при залишенні позову ОСОБА_1 без розгляду не прийняв до уваги те, що 27 лютого 2020 року та 11 березня 2020 року представник позивача не з`явився у судові засіданні по даній справі з поважних причин, про що повідомляв суд. Так, 27 лютого 2020 року представник позивача ОСОБА_4 направила на адресу суду телефонограму, яку прийняла секретар судового засідання, в якій просила відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що здійснювала догляд за своєю хворою дитиною, що підтверджується довідкою №449 від 04 березня 2020 року, виданою КНП ММР «ЦПМСД №2». Крім того, місцевий суд не врахував, що позивач та його представник не були повідомлені про час та місце розгляду справи 11 березня 2020 року у відповідності до вимог закону, а саме за п`ять днів до судового засідання. Про час та місце розгляду справи 11 березня 2020 року ОСОБА_4 була повідомлена від представника відповідача 05 березня 2020 року і в цей же день направила до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю у судовому засіданні в Баришівському районному суді Київської області. В свою чергу позивач отримав повістку на судове засідання, яке було призначено на 11 березня 2020 року, по пошті рекомендованим листом з повідомленням лише 10 березня 2020 року. Тобто був повідомлений менш ніж за добу, та в нього не було змоги вирішити питання відносно заміни його на роботі іншим працівником.

Своїм процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Сторони, треті особи та їх представники в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення не відповідає.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи позивач та його представник повторно не з`явились в судове засідання та не надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Проте, таких висновків суд першої інстанції дійшов через порушення норм процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей (т.1 а.с.1-6).

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання на 15 квітня 2019 року о 10:00 годині (т.1 а.с 53).

По даній справі призначалось 19 судових засідань включно з підготовчим провадженням.

У судові засідання 27 лютого 2020 року та 11 березня 2020 року, крім інших учасників справи, не з`явились позивач та його представник ОСОБА_4 (т. 2 а.с.64, 92).

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 отримали судові повістки у судове засідання, призначене на 11 березня 2020 року - 10 березня 2020 року (т. 2 а.с.72, 88).

10 березня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її знаходженням 11 березня 2020 року в іншому судовому засіданні в Баришевскому районному суді Київської області. (т. 2 а.с.89)

До апеляційної скарги позивач додав довідку №449 від 04 березня 2020 року, видану КНП ММР «ЦПМСД №2», згідно якої ОСОБА_4 з 19 лютого по 04 березня 2020 року з дитиною знаходилась на амбулаторному лікуванні (т.2 а.с. 103) та лист Баришівського районного суду Київської області за вихідним №4314/20 від 26 березня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 приймала участь в якості представника сторони у судовому засіданні призначеному на 14:00 годину 11 березня 2020 року по справі №355/26/20 (т.2 а.с 106).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку про те, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення позовної заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки (двічі поспіль) позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе й у разі наявності заяви позивача про розгляд справи без його участі, за умови, що його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 30 березня 2020 року у справі № 561/445/18.

Згідно із частинами першої, другою, третьою, п`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Враховуючи, що матеріали справи свідчать про неналежне повідомлення позивача та його представника про судове засідання, призначене на 11 березня 2020 року, а саме з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 128 ЦПК України, та, крім того, у представника позивача ОСОБА_4 була поважна причина неявки в дане судове засідання, про що остання повідомила суд, висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача та його представника в судове засідання є передчасними.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим оскаржена ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 11 березня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 04 червня 2020 року.

Судді