Справа № 202/6233/19
Провадження № 2-о/202/17/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Паленко І.М.

представника заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи - Скосарева І.Д.

свідка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявник зазначив, що 28 серпня 2019 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори він звернувся з заявою щодо отримання на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті його бабусі - ОСОБА_4 (спадкодавця), померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті була зареєстрована разом з заявником за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, заявнику ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин, оскільки померла ОСОБА_4 була матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері заявника - ОСОБА_5 , свідоцтво про народження якої не збереглося.

Тому, заявник просить суд встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по материнській лінії.

Представник заявника підтримала заяву у повному обсязі у судовому засіданні, надала пояснення по суті справи і просила заяву про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Дніпровської міської ради Скосарев І.Д. просив розглянути справу згідно чинного законодавства.

Від представника заінтересованої особи - Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, до суду надійшло клопотання, у якому останній просить розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін, вислухавши покази свідка ОСОБА_2 , подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданим Індустріальним відділом РАГС м. Дніпропетровська згідно до актового запису № 224 від 14.02.1992 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько заявника - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим Індустріальним відділом РАГС м. Дніпропетровська згідно до актового запису № 1184 від 12.09.1994 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся, мати матері заявника - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть бланк НОМЕР_3 , виданим 17.02.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 251.

ОСОБА_3 - спадкоємець після бабусі - ОСОБА_4 , замість своєї померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження заявника - НОМЕР_5 , виданим 12.08.1965 року Семенівською селищною радою Полтавської області згідно актового запису № 51 від 12.08.1965 року, його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.02.1994 року, виданого трестом «Дніпроважбуд» згідно до розпорядження № 292, та зареєстрованого в КП ДМБТІ ДОР в реєстровій книзі № 126п за реєстровим № 101 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві спільної сумісної власності батькові заявника ОСОБА_6 , бабусі ОСОБА_4 та заявнику, ОСОБА_3 .

Згідно до довідки №3188, від 25.09.2007року, виданої КЖЕП № 26 вбачається, що заявник був зареєстрований разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Тоді, 28 серпня 2019 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори звернувся заявник - ОСОБА_3 , щодо отримання на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті його бабусі - ОСОБА_4 (спадкодавця), померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, заявнику у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин.

В свою чергу з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 серпня 2019 року та з Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 56790531 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_7 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою ОСОБА_3 , про прийняття спадщини за законом, заведено спадкову справу № 355/2019.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що знає родину ОСОБА_3 з 1986 року і їй достеменно відомо, що ОСОБА_4 доводиться заявникові рідною бабусею, матір`ю його матері, після смерті якої у 1992році онук опікувався бабусею і коли вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 93 років, заявник поховав її, проживає у належній йому і спадкодавцю ОСОБА_4 квартирі.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Оцінюючи усі докази, які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. Суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_4 (бабусею), та ОСОБА_3 , який є її онуком по материнській лінії.

Керуючись ст.ст.2, 4, 76,259,263-265,268,293-294,315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ), заінтересовані особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 8, ), Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ), про встановлення факту родинних відносин, - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по материнській лінії.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Г.О. Кухтін