У Х В А Л А

05.06.2020 Справа №607/9101/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Паперовий продукт» про стягнення заборговааності ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд в порядку цивільного судочинства із позовом до приватного підприємства «Паперовий продукт» про стягнення заборгованості на суму 1 404 457,34 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказує на те, що 11 травня 2015 року та 17 травня 2019 року між ним, ОСОБА_1 (Засновник) та приватним підприємством «Паперовий продукт» (Підприємство) в особі директора Стребка М.А. укладено договори про надання поворотної фінансової допомоги за №11052015 та №17/05-1. Відповідно до п.п.1.1 зазначених договорів, Засновник надає Підприємству поворотну фінансову допомогу, а Підприємство зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Із пункту 2.3 зазначеного договору вбачається, що поворотна фінансова допомога надається шляхом внесення грошових коштів до каси підприємства, або перерахування грошових коштів на поточний рахунок підприємства з особового або іншого рахунку Засновника. У пункті 7.1 зазначених договорів передбачено, що Засновник має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово, попередивши про це підприємство за 15 робочих днів.

Позивачем, на підтвердження своїх вимог до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень у яких платником був ПП «Паперовий продукт», а отримувач ОСОБА_1 , як засновник, оскільки призначення платежу у них зазначено, як «.. повернення поворотної фінансової допомоги засновнику ОСОБА_1 згідно договору №11052015 від 11.05.2015 року».

Таким чином, з наданих суду матеріалів позову та змісту зазначених правочинів вбачається, що ОСОБА_1 укладав договори про надання поворотної фінансової допомоги, як засновник зазначеного підприємства, а не як фізична особа та був у даному випадку учасником відносин у сфері господарювання. Також, приватне підприємство «Паперовий продукт» на виконання зобов`язань по зазначених правочинах здійснювало повернення йому наданої фінансової допомоги, як засновнику вказаного підприємства.

Розглянувши матеріали позову, суд вважає, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Частиною першої статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право звертатися до господарського суду мають, юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 частини 1 ст.20 Господарсько-процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського Суду України у п.3.1, 3.2 своєї постанови від 24 жовтня 2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», із врахуванням змін та доповнень, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема за наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом. Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, зі справ, що виникають з корпоративних відносин. Справи, що виникають із корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов`язані із створенням, діяльністю,, управлінням та припиненням діяльності такої особи.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, виключно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Таким чином, враховуючи характер спірних відносин, які виникли між приватним підприємством «Паперовий продукт», тобто юридичною особою та засновником зазначеного підприємства Стребком М.А., з приводу неналежного виконання зобов`язань на підставі укладених договорів про надання поворотної фінансової допомоги та які в подальшому виконувались зазначеним приватним підприємством та здійснювалось повернення коштів позивачу, як його засновнику, суд вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Паперовий продукт» про стягнення заборгованості, слід відмовити, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку господарського судочинства

Керуючись ст. ст. 186, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Паперовий продукт» про стягнення заборговааності відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан