Справа № 333/6536/19
Провадження № 2/333/589/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Ткаченко А.А.,

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач - Запорізька міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ЗМР про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 , які належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 19 лютого 1960 року за № 1/1778.

Позивачі є єдиними спадкоємцями після померлої та у встановлений шестимісячний строк після смерті матері звернулися до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Оскільки оригінал свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку був втрачений, то ОСОБА_1 звернулася із заявою до Запорізького обласного державного нотаріального архіву про видачу його дубліката, проте у видачі було відмовлено, оскільки свідоцтво було видано на ім`я ОСОБА_4 .

Оскільки спадкоємцями не були надані оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, то постановою державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 08 червня 2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивачі просять встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про права на спадщину, виданому 19 лютого 1960 року Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 1/1778 на ім`я ОСОБА_4 та визнати за ними право власності по 1/8 частині житлового будинку АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

12 березня 2020 року ухвалою суду клопотання позивачів задоволено, витребувано з Запорізького обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію свідоцтва про право на спадщину, видане Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 19 лютого 1960 року за № 1/1778 на ім`я ОСОБА_4

28 травня 2002 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивачі, повідомлені своєчасно та належним чином, не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Представник позивача, повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Установлені судом фактичні обставини у справі

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

У наслідок укладення 30 квітня 1958 року шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , а у наслідок укладення 11 квітня 1986 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

На підставі свідоцтва про право на спадкування, виданому нотаріусом Першої Запорізькї нотаріальної контори Лисенком Є.В. 12 лютого 1960 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у рівних частинах належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

У свідоцтвах про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 , та свідоцтві про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_5 , їх батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 прізвище ОСОБА_1 змінено на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 попер ОСОБА_7 , що підтверджається свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 .

У довідці Обласного управління комунального господарства від 23 листопада 2000 року за № 344 вказано, що 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 .

02 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори подані заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наслідками чого була заведена спадкова справа № 40/2-19.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 17 травня 2019 року державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори до Запорізького обласного державного нотаріального архіву здійснено запит про надання дублікату документу, який посвідчує право власності на ім`я ОСОБА_4 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріусу Запорізького обласного державного нотаріального архіву ГТУЮ в Запорізькій області від 30 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 як спадкоємиці за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 дублікату Свідоцтва про право на спадщину, виданого 19 лютого 1960 року за реєстровим № 1/1778 Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 , який зберігається у Запорізькому обласною державному нотаріальному архіві, у зв`язку з тим, що не подані документи, які підтверджують, що ОСОБА_4 , яка отримувала свідоцтво про право на спадщину ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , 1939 року народження, яка на період з 1958 по 1986 року перебувала під прізвищем ОСОБА_4 , є однією і тією ж самою особою. Окрім цього вказано, що у свідоцтві про право на спадщину № 1/1778 від 19 лютого 1960 року не вказано дата народження ОСОБА_4 , зазначено тільки, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

08 червня 2019 року постановою державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Н.П. Дмитрієвою відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4

Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини 1 статті 315 ЦПК України).

Статтею 19 Кодекс про шлюб та сім`ю України від 20 червня 1969 року (чинний на момент укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та ОСОБА_4. ) було передбачено, що при укладенні шлюбу подружжя за своїм бажанням обирає прізвище одного з подружжя як їх спільне прізвище, або кожен з подружжя зберігає своє дошлюбне прізвище, або може приєднати до свого прізвища прізвище другого з подружжя. З`єднання прізвищ не допускається, якщо дошлюбне прізвище хоча б одного з подружжя є подвійним.

Матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання ОСОБА_4 паспорту на ім`я ОСОБА_6 , через що встановити дати видачі на її ім`я паспорту за зміненим прізвищем « ОСОБА_4 » не можливо.

Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину від 19 лютого 1960 року бере до уваги сукупність даних, які містяться у наданих до справи документах.

Досліджені у справі обставини надають підстави стверджувати, що хоча свідоцтво про право на спадкування від 19 лютого 1960 року було видане на ім`я ОСОБА_4 без зазначення дати її народження, останнє належало ОСОБА_4 , прізвище якої було змінено на підставі свідоцтва про шлюб спочатку на « ОСОБА_4 » та у подальшому на підставі про шлюб на « ОСОБА_4 ».

Тобто, з наведеного вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину від 19 лютого 1960 року належало їй.

Вирішуючи питання про визнання за позивачами право власності на майно у порядку спадкування за законом, суд виходить із наступного.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачі у розумінні ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги.

Оскільки із заявами до нотаріусу про прийняття спадщини після померлої матері позивачі звернулися у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, вони вважаються такими, що належним чином її прийняли.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом.

Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України №19/32-319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в cудовому порядку.

Статтею 392 ЦПК України передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 КпШС України від 20 червня 1969 року, ст. ст. 392, 1218, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 265, 315, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Запорізької міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Свідоцтва про право власності НОМЕР_14 , виданого 19 лютого 1960 року Першою Запорізькою Нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_12 , право власності на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_13 , право власності на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачені процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Копію рішення направити сторонам та після набрання ним законної сили до Комунарського районного в м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для виконання.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11 червня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва