РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"04" червня 2020 р. 145/2112/19

2/145/291/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. ОСОБА_14 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.04.1992 р. № 706 є власником квартири АДРЕСА_1 . Окрім того, її право власності на дану квартиру стверджується рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.10.2008 р. у справі № 2-«о»-111/2008 р. про встановлення факту належності їй договору купівлі-продажу квартири та факту володіння квартирою на праві власності. Право власності на дану квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За даною адресою також зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , яка є її донькою. Однак фактично вона за вказаною адресою не проживає з 1999 р. У неї своя сім`я, з якою вона проживає за кордоном. Спілкуються вони рідко. Можливості приїхати до України та знятися з реєстрації місця проживання у відповідача немає через зайнятість на роботі та значні кошти. Адреса проживання доньки за кордоном їй невідома.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у даній квартирі з 15.03.1999 р.

Позивач ОСОБА_2 має намір продати дану квартиру, знайшла покупців, однак реєстрація відповідача перешкоджає їй у цьому. Скасувати реєстрацію відповідача в іншому порядку немає можливості.

З часу, коли відповідач припинила проживати у даному будинку, пройшло 20 років, а тому вона є такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , такою, що втратила право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, пояснила, що відповідач ОСОБА_4 з 1999 року проживає із сім`єю за кордоном, там працює і не бажає їхати в Україну, оскільки на це немає часу та можливості. Сина ОСОБА_5 народила у Аргентині . Позивачка іноді з нею спілкується телефоном. 20 років відповідачки за місцем реєстрації не було.

Відповідач ОСОБА_3 17.02.2020, 30.03.2020 р., 12.05.2020 р., 04.06.2020 р. не з`явилася в судове засідання, хоч про слухання справи повідомлена відповідно до чинного законодавства, через розміщення інформації (оголошення) про виклик у справі на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України №13/668 від 14.01.2020 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою, вказаною в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікування оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно повідомлення Державної судової адміністрації України №10-2141/18 від 24.01.2018 року "Про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України" до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України.

За таких обставин, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім`єю спільне проживання осіб, що пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право на захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, тобто вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла, або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.04.1992 р. №706 (а.с.4), рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.10.2008 р. у справі № 2-«о»-111/2008 р. про встановлення факту належності їй договору купівлі-продажу квартири та факту володіння квартирою на праві власності (а.с. 7).

Право власності позивачки на дану квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується Витягом про реєстрацію права власності серії ЕАК 821105 від 23.08.2013 р. (а.с.5-6).

За даною адресою з 15.03.1999 р. також зареєстрована донька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка фактично у вказаній квартирі не проживає з 1999 р., виїхавши із сім`єю за кордон.

Факт непроживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 з 1999 року стверджується актом обстеження місця проживання від 20.12.2019 р. (а.с.12) та показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона у квартирі АДРЕСА_4 проживає із 1983 року. Позивачка із дочками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживала у квартирі АДРЕСА_5 . У дев`яностих роках відповідачка із чоловіком поїхали на заробітки в Аргентину і більше не поверталися. Доки не було мобільних телефонів, ОСОБА_10 писала матері листи, а тепер, зі слів ОСОБА_11 , інколи телефонує їй.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає в одному будинку із позивачкою із 1971 року, біля 5 років тому донька ОСОБА_12 забрала ОСОБА_13 у Київ, а влітку привозить матір на дачу у ОСОБА_14. Дочка ОСОБА_10 вийшла заміж біля 30 років тому і поїхала із чоловіком в Аргентину, там працюють музикантами та жодного разу до ОСОБА_14 не приїжджали.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 405, ЦК України, 71 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 такою, що втратила право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Тиврівського районного суду відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленому ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, якщо рішення залишене в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 09.06.2020 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Мазурчак А. Г.