Справа № 175/2399/18
Провадження № 2/175/1455/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Кравченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про визнання договору укладеним, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати договір між ними, Дніпровською міською радою (ЄДРЮОФОП 26510514, пр. Дмитра Яворницького, 75 м. Дніпро, 49000) в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (ЄДРЮОФОП 40506253, пр. Дмитра Яворницького, 75 м. Дніпро, 49000) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра укладеним на умовах, передбачених Порядком залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 21.07.2011 року №5/14 в редакції позовної заяви від 18.06.2018 р. № 7/11-1725.

Представник позивача за довіреністю Пастернак В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Відповідач ОСОБА_1 та його адвокат Колошин В.П. у судове засідання не з`явилися, відповідач надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.92-94).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності відповідача та/або його представника не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України та з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час (з 19 сераня 2018 року), її розгляд неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача та/або його представника, взявши до уваги наполягання позивача на розгляді справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторони відповідача по справі з урахуванням викладеної позиції в відзиві на позов.

Представник третьої особи Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради за довіреністю Вовкотеча А.В. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, надала суду письмові пояснення (а.с.124-126).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов, письмовими поясненнями та наданими сторонами додатковими доказами, суд приходить до наступного.

Статтею 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» органам місцевого самоврядування надано повноваження щодо встановлення порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

На виконання вищевказаних вимог закону, рішенням Дніпровської міської ради від 21.03.2007 року №6/11 затверджено Порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська. Рішенням Дніпровської міської ради від 21.07.2011 року №5/14 Порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська викладений в новій редакції та має назву: Порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська.

Вищевказаний Порядок №5/14 містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску. Вказаний Порядок був прийнятий та оприлюднений Дніпровською міською радою на виконання вимог ст. 22 Закону України «Про інформацію» у встановленому порядку, а саме на офіційному веб-сайті Дніпровської міської ради (https://dniprorada.gov.ua) та у газеті «Наше місто», тому відповідно до норм ч. 1 ст. 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обов`язковим до виконання на території м. Дніпро.

Встановлено, що 19 червня 2015 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області здійснено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради за період з 01 січня 2009 року по 30 квітня 2015 року про що складено відповідний акт №08-20/11 від 19 червня 2015 року (а.с.127-129).

Положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у розумінні положень ст. 4 ЦК України встановлено обов`язок певного кола суб`єктів замовників будівництва звернутись до відповідного органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

За приписами ст. 641 ЦК України пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицію укласти договір ( оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). При цьому, дотримання п`ятнадцятиденного терміну є визначальним лише у правовідносинах, які виникають у зв`язку із добровільним зверненням замовника будівництва до органу місцевого самоврядування за укладенням договору пайової участі.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Істотними умовами договору пайової участі, згідно з ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Враховуючи вимоги ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 5/14, договір пайової участі є у відповідності зі ст. 634 ЦК України договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. При цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами.

Величина пайової участі визначається у гривнях, виходячи із розміру пайової участі, визначеного за нормативами одиниці створеної потужності, і не може перевищувати граничного розміру пайової участі, визначеного у відсотковому значенні від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції), зміни функціонального призначення тощо об`єктів (розділ 2 Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська, який є додатком до рішення міської ради від 29.07.2011 року № 5/14).

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначений у ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та додатку № 3 до Порядку № 5/14.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт.

Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради своїм листом від 21.03.2017 року №10/13-197 повідомив Дніпровську міську раду, що декларацією від 21.03.2013 року № ДП 72 об`єкт: «Будівництво будівлі станції технічного обслуговування по АДРЕСА_1 , загальною площею 325,9 кв.м. прийнятий в експлуатацію. Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , побудовано: Будівля станції технічного обслуговування літ. Ж-1 (прим. 1-13) загальною площею 325,9 кв.м., навіс літ. З площею 3,2 кв.м., № 1 огорожа, № 2 зливна яма, І вимощення. У декларації зазначено , що замовником об`єкта є ОСОБА_1 .

До прийняття об`єкту в експлуатацію договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту між Дніпровською міською радою та ОСОБА_1 не укладався. Відповідач не звертався до міської ради, до та після прийняття об`єкту в експлуатацію з питанням щодо укладення відповідного договору, обов`язок укладення якого визначений ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з п.2.6 Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська та Положення про департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту від імені міської ради укладає департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, в особі його керівника.

Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради є правонаступником фінансово-економічного департаменту міської ради, відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 18.05.2016 року №28/8. Фінансово-економічний департамент Дніпропетровської міської ради був правонаступником управління економіки Дніпропетровської міської ради відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 15.12.2010 року №14/5.

Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради своїм листом від 31.07.2015 року вих. №10/15-589 (а.с.24-25), повідомив ОСОБА_1 про необхідність виконання вимог закону та направив на підписання проект договору пайової участі, а також запропонував сплатити кошти пайової участі у розмірі 110154,20 грн. Однак, зазначений лист був проігнорований відповідачем, протоколу розбіжностей або укладеного договору позивачу не було направлено, що свідчить про ухилення відповідача від укладання договору та сплати обов`язкового внеску пайової участі. Таким чином, з моменту отримання відповідачем листа департаменту та позовної заяви Дніпровської міської ради, відповідач ознайомлений з необхідністю укладення договору та сплати коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра.

Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Такими діями (бездіяльністю) забудовника порушуються права та інтереси територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради на отримання коштів, пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з зазначеним позовом.

Отже, договір про пайову участь є необхідним, оскільки визначає величину пайової участі, права та обов`язки сторін та інші істотні умови, але не є визначальним для виникнення обов`язку по сплаті пайового внеску, оскільки такий обов`язок встановлено на законодавчому рівні.

Виходячи з аналізу викладених норм, невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, як у випадку здійснення нового будівництва так і у випадку реконструкції. Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 09.04.2015 року №6-6161св15 у цивільній справі № 486/1569/14-ц та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 16.11.2016 року у справі №3-1281гс16, від 30.11.2016 року у справі №3-1323гс16, від 01.02.2017 року у справі №3-1441гс16, від 22.03.2017 року у справі №3-1553гс16, від 09.08.2017 року у справі №908/6324/15 №3-769гс17, від 06.09.2017 року у справі №3-780гс17. А також у Постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року у цивільній справі №757/48218/16-ц.

Захист цивільних прав та інтересів, що встановлений договором або законом передбачений ст. 16 ЦК України. А саме, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання права.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Крім того, згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 627, 630 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав обов`язку щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Дніпро, передбаченого Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Дніпро, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання укладеним між сторонами такого договору в редакції Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради.

Перелік замовників об`єктів будівництва, які згідно із законом не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначений ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак об`єкт будівництва «Будівництво будівлі станції технічного обслуговування по АДРЕСА_1 », замовником якого є ОСОБА_1 не підпадає під дію ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Твердження відповідача про те, що внесено зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якими статтю 40 Закону виключено і він не зобов`язаний укладати договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в України» від 20.09.2019 року № 132-ІХ договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Статтею 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частини 1, 2 ст. 16 цього Кодексу передбачають, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, способом визнання права.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Дніпровської міської ради підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 1762 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 81, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про визнання договору укладеним задовольнити.

Визнати договір між Дніпровською міською радою (ЄДРЮОФОП 26510514, пр. Дмитра Яворницького, 75 м. Дніпро, 49000) в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (ЄДРЮОФОП 40506253, пр. Дмитра Яворницького, 75 м. Дніпро, 49000) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра укладеним на умовах, передбачених Порядком залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 21.07.2011 року №5/14 в редакції позовної заяви від 18.06.2018 р. № 7/11-1725.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 1762 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.