РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2020 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі головуючого судді - Масло С.П., розглянувши в порядку письмового (без виклику сторін) спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

в с т а н о в и в:

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24188,41 грн. за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу на підставі заяви про приєднання та заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії від 27.02.2019 року (далі - Договір) та судовий збір. В обгрунтування позову вказав, що між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10020/0514 філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» було підписано заяву приєднання №495540921 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), якою позивач погодився на умови цього Договору, який розміщений на інтернет - сторінці Банку www/oschadbank.ua. Відповідачем підписано заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) з наміром отримати кредит на свій картковий рахунок. Відповідачу було відкрито картковий рахунок за № НОМЕР_1 в ТВБВ №10020/0514 філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», встановлений кредит у сумі 20000,00 грн.

АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за договором не виконав і станом на 25 лютого 2020 року має заборгованість у сумі 24188,41 грн., яка складається з наступного: 19330,99 грн. - загальна сума основної заборгованості (основного боргу): 3831,93 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 724,29 грн. - загальна сума нарахованої пені; 231,76 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 53,83 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 8,90 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 6,71 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Станом на день подання цього позову, вищевказана заборгованість за Договором не погашена.

У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвала про відкриття провадження та копія позову з доданими документами направлялася відповідачу, у встановлений судом строк відзив на позов, будь-яких клопотань не подав. Крім того, на веб-порталі судової влади України да десять днів до розгляду було публіковано оголошення про розгляд справи, де стороною є відповідач по справі.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільно процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 27.02.2019 з метою отримання кредитної картки заповнено та підписано заяву про приєднання №495540921 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) у АТ «Ощадбанк», в якій зазначений встановлений кредитний ліміт у розмірі 20000 грн. та процентна ставка за кредитом у розмірі 38 процентів річних за користування кредитними коштами, строки та розміри повернення кредиту частинами.

В матеріалах справи наявна копія Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка містить Умови користування кредитною лінією (кредитом), які не підписані відповідачем.

З наданого банком розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 станом на 25 лютого 2020 року має заборгованість у сумі 24188,41 грн., яка складається з наступного: 19330,99 грн. -заборгованість за основним боргу (кредитом): 3831,93 грн. - проценти за користування кредитом; 724,29 грн. - загальна сума нарахованої пені; 231,76 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 53,83 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 8,90 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 6,71 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ОЩАДБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У заяві про приєднання №495540921 та у заяві на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) позичальника від 27.02.2019 пеня за несвоєчасне погашення кредиту не міститься.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми основного боргу, стягнути складові його повної вартості, зокрема, пеню, яка складається з пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та пені за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом.

Надані позивачем витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який містить Умови користування кредитною лінією (кредитом), не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Ураховуючи, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який містить Умови користування кредитною лінією (кредитом), які містяться в матеріалах даної справи не містить підпису відповідача, суд дійшов висновку, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.02.2019 шляхом підписання двох заяв, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення станом на 25 лютого 2020 року загальної суми нарахованої пені у розмірі 724,29 грн.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «ОЩАДБАНК» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 20000 грн.

В позові Банк просить стягнути заборгованость по тілу кредиту в розмірі 19330,99 грн., тобто в межах встановленого кредитного ліміту.

Крім того, заявою на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) у АТ «Ощадбанк» підписаної відповідачем 27.02.2019 встановлена процентна ставка за кредитом у розмірі 38 процентів річних за користування кредитними коштами.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором від 27.02.2019 належним чином не виконав.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.02.2020 має заборгованість, яка складається з наступного: 19330,99 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 3831,93 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом.

Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Вказаний розрахунок боргу не спростований відповідачем.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, та з урахуванням того, що у справі відсутні заперечення відповідача щодо факту отримання кредиту в АТ «Ощадбанк», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення: сума заборгованості (основного боргу) станом на 25.02.2020 року у розмірі 19330,99 грн.; сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом станом на 25.02.2020 року у розмірі 3831,93 грн.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача вбачається, що станом на 25.02.2020: три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу складають 231,76 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 53,83 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 8,90 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 6,71 грн.

Вказаний розрахунок не спростований відповідачем по справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних та витрат від інфляції у зазначених вище розмірах.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості станом на 25.02.2020, яка складається з наступного: 19330,99 грн. - загальна сума основної заборгованості (основного боргу): 3831,93 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 231,76 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 53,83 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 8,90 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 6,71 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно (97,01%) задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 27.02.2019 у розмірі 23464 (двадцять три тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 12 коп. на рах. № НОМЕР_2 , МФО № 351823, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2039 (дві тисячі тридцять дев`ять) грн. 15 коп. на рах. № НОМЕР_2 , МФО № 351823, .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасника справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 23.06.2020 року.

позивач: АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 22)

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя С.П. Масло