справа № 361/3305/20
провадження № 2-з/361/101/20
У Х В А Л А

10 червня 2020 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

У травні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В червні 2020 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності нерухоме майно із забороною їх відчуження до закінчення розгляду цього спору.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що 07 грудня 2015 року між ним та відповідачем, у відповідності до ст.ст. 759-763 ЦК України, було укладено договір оренди належного позивачу будинку, відповідно до якого він, як орендодавець, надав, а відповідач, як орендар, прийняла в строкове платне користування зазначений будинок терміном на 11 місяців. Відповідач користувалася належним позивачу будинком до 22.04.2020 р. Під час вивезення відповідачем своїх речей стало очевидним, що будинок суттєво пошкоджено і він є не придатний для використання за призначенням у такому стані, у зв`язку з чим потребує проведення відновлюваних робіт.

Позивач просить стягнути з відповідача 300000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної належному йому на праві приватної власності майну.

У заяві про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття вказаних заходів може призвести до того, що відповідач здійснить відчуження свого майна на користь третіх осіб, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №211140542 від 02.06.2020 р., відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить: житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, загальною площею 121,5 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., та земельна ділянка, кадастровий номер :01:081:0127, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0332 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії щодо нерухомого майна відповідача, є співмірним із заявленими позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 300000 грн.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 р., ст.ст. 149, 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме:

-житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, загальною площею 121,5 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:081:0127, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0332 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані про сторони:

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 16 листопада 2000 року, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дарницьким РУ МВС України в м. Києві, місце проживання: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали направити для виконання Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушення заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Суддя В.С.Сердинський