Справа № 175/2238/18
Провадження № 2/175/562/20
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2020 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя перебувала у провадженні судді Озерянської Ж.М. Ухвалою від 24 липня 2018 року по справі затверджено мирову угоду та закрито провадження.

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02.06.2020 року по розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року скасовано, справу направлено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

25 червня 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, передано на розгляд судді Новік Л.М., після скасування ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 року, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.06.2020 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції скасувавши ухвалу направив справу до суду першої інстанції для "продовження розгляду".

За змістом ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України, правові підстави для прийняття справи до провадження суддею Новік Л.М. відсутні.

З огляду на зазначене, з метою дотримання норм закону, вважаю необхідним заявити самовідвід.

Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В зв`язку з даними обставинами, заявлений по справі самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Новік Л.М.

Передати цивільну справу №175/2238/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.М. Новік