Справа № 453/1515/13-ц
№ провадження 6/453/13/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Брони А.Л.,

при секретарі судового засідання Бендеш А.І.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе Львівської області заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Сколівського районного відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

встановив:

24 червня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

Заяву мотивує тим, що ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 03.10.2013 року його було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №2/453/111, виданим 04.02.2013 року Сколівським районним судом Львівської області.

28 жовтня 2019 року прямуючи за кордон до країни Польща, рішенням №2 від 28.13.2019 року йому було відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України на підставі пункту 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», згідно якої право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зазначає, що 25.02.2020 року він звернувся з листом до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), щодо виконання виконавчого листа №2/453/111, виданого 04.02.2013 року, на що отримав відповідь, з якої стало відомо про те, що 26.04.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Після повернення виконавчого документа стягувач не зверталася знову до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження.

На підставі наведеного та враховуючи те, що виконавчий лист, який став підставою для звернення державного виконавця із даним клопотанням про обмеження конституційних прав боржника повернуто стягувачу, а виконавче провадження закінчено, просить суд задовольнити його заяву та скасувати тимчасове обмеження, накладене судовим рішенням.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленні про дату та час проведення такого.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає зазначену заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На виконанні у Сколівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебував виконавчий лист №2/453/111, виданий 04.02.2013 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно у розмірі 500 (п`ятсот) грн., починаючи з 13.12.2012 року і до досягнення сином повноліття.

03.10.2013 року Сколівським районним судом Львівської області у межах вказаного вище виконавчого провадження винесено ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Кам`янка Сколівського району Львівської області до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №2/453/111, виданим 04.02.2013 року Сколівським районним судом.

З листа начальника Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що на виконанні перебував виконавчий лист №2/453/111, виданий 04.02.2013 року Сколівського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13.12.2012 року. У відділ ДВС надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. 24.04.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2017 року (ВП №46721846), виконавчий лист №2/453/111, виданий 04.02.2013 року Сколівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно у розмірі 500 грн., починаючи з 13.12.2012 року і до досягнення сином повноліття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернено стягувачу. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Як зазначено в ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи вище наведене, суд вважає що підстави у тимчасовій забороні у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , відпали.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Кам`янка Сколівського району Львівської області, РНОКПП НОМЕР_1 , встановлене згідно ухвали Сколівського районного суду Львівської області від 03.10.2013 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя