справа № 557/465/20
У Х В А Л А
05 червня 2020 року м. Корець
Суддя Корецького районного суду Рівненської області Опришко П.З. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок Леонід Вікторович про визнання недійсними договорів дарування будинку та земельних ділянок,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок Леонід Вікторович про визнання недійсними договорів дарування будинку та земельних ділянок.
Крім того, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступні об`єкти нерухомого майна:
-житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 ;
-земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 01:003:0486, що знаходиться в смт. Гоща Гощанського району Рівненської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності ОСОБА_3 ;
-земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 :01:003:0487, що знаходиться в смт. Гоща Гощанського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства, яка належить на праві власності ОСОБА_3 .
З досліджених матеріалів справи встановлено, що предметом позову є визнання недійсними договорів дарування вищевказаних будинку та земельних ділянок.
Позивач вважає, що відсутність забезпечення позову може призвести до суттєвого ускладнення виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог.
Розглянувши заяву заявника про забезпечення позову, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , та земельні ділянки, які розташовані на території Гощанської селищної ради.
Вона проживала поруч з будинком батька ОСОБА_4 , який був інвалідом II групи. Однак, у вересні 2011 року рідна сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернулася до Гощанського районного суду з двома позовами до Гощанської селищної ради Гощанського району Рівненської області, в яких просила визнати право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку розміром 0,75 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Гощанської селищної ради Гощанського району Рівненської області.
Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 21.12.2011 року (справа №2-697/2011, суддя Чорноус Л.І.) позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за нею право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку розміром 0,75 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Гощанської селищної ради Гощанського району Рівненської області.

Також, рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 11.10.2012 року (справа № 1703/1533/2012, суддя Пацко Д.В.) задоволено позов ОСОБА_2 про визнання права власності за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Проте, після того, як ОСОБА_1 стало відомо про вказані судові рішення, вона як зацікавлена особа, звернулася до Апеляційного суду Рівненської області про їх оскарження в апеляційному порядку. Згідно рішень Апеляційного суду Рівненської області від 15.03.2017 року (головуючий суддя Ковальчук Н.М.) та 23.03.2017 (головуючий суддя Григоренко М.П.) вказані судові рішення Гощанського районного суду скасовані. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

За заявою ОСОБА_1 від 08.10.2019 року до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, до Державного реєстру речових прав було внесено зміни про скасування за ОСОБА_2 права власності на вказане майно.

Крім того, у 2015 році ОСОБА_1 зверталася до Гощанського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання Державного акту на земельну ділянку недійсним.

Згідно рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 07.12.2015, яке набрало законної сили 19.12.2015 (справа №557/1213/14-ц), її позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,60 га для ведення особистого селянського господарства Серії ЯМ 3762520, виданий ОСОБА_2 управлінням Держкомзему у Гощанському районі на підставі рішення Гощанського районного суду від 21.12.2011, та скасовано його державну реєстрацію.

Однак, 13.02.2020 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що 28.01.2020 року приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушком Л.В. 28.01.2020 року було посвідчено договір дарування вищевказаного будинку та земельних ділянок, які належали їхньому батькові, між ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 вважає, що вказані договори дарування є недійсними, оскільки ОСОБА_2 не набула у передбаченому законом порядку права власності на вказане спадкове майно, на яке також претендує ОСОБА_1 .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, яка визначає, що будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (правова позиція у справі за № 6-605 цс16).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При визначенні виду забезпечення позову суд має перевіряти чи заходи забезпечення не перешкоджають господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 69.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 003 НОМЕР_4 0487 належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , який набув право на дану нерухомість за оскаржуваними договорами дарування № 135, 136 та 137 від 28.01.2020 року.

Вирішуючи питання про накладення арешту на спірне майно суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір щодо дійсності правочинів на підставі яких відчужено спірні житловий будинок та земельні ділянки та заявлено вимоги про поновлення порушених майнових прав, а отже, такий спосіб забезпечення позову не виходить за межі позовних вимог.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд вважає спірозмірним йому накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Крім того, вказаний житловий будинок та земельні ділянки, на які представник позивача просить накласти арешти, не відносяться до майна, відносно якого не може бути застосовано забезпечення позову (ч. 4-10 ст. 150 ЦПК України).

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 149-153 ЦПК України,

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на належні ОСОБА_3 :

-житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 01:003:0486, що знаходиться в смт. Гоща Гощанського району Рівненської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 01:003:0487, що знаходиться в смт. Гоща Гощанського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства, яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвалу направити до негайного виконання Гощанському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Про результати виконання даної ухвали повідомити Корецький районний суд Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Опришко П.З.