Справа № 234/4517/20
Провадження № 2/234/2003/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу № 234/4517/20 за позовом ОСОБА_1 ( Донецька область м . Краматорськ , АДРЕСА_4 ), в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості по договору позики, -

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 11 лютого 2020 року ОСОБА_3 взяв у нього в борг 30 000,00 гривень, склавши розписку. Згідно умов договору відповідач зобов`язався повернути суму грошових коштів у строк до 26.02.2020 року. Крім того, 11 лютого 2020 року він надав відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 200 000,00 гривень зі строком повернення коштів до 11.03.2020 року. До теперішнього часу грошові кошти позивачу не повернуті. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики у сумі 230 000,00 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Краматорського міського суду від 17.03.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копія ухвали була направлена до відома сторін по справі, що підтверджується супровідним листом, який є наявним в матеріалах справи. Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Справа розглянута судом у відповідності до ч. ч. 3,5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше.

За таких обставин розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд-

В С ТА Н О В И В:

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що згідно розписки від 11 лютого 2020 року, позивач надав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., які боржник зобов`язався повернути у термін до 26.02.2020 року.

Також, 11 лютого 2020 року позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 200 000,00 грн., які зобов`язався повернути у термін до 11.03.2020 року.

Розписка виконана відповідачем ОСОБА_3 власноручно.

Строк виконання договору сплинув, але ОСОБА_3 зобов`язання не виконав, чим порушив вимоги статті 1049 ЦК України.

Доказів, що борг відсутній, відповідач суду не надав. Форма договору позики, що передбачена статтею 1047 ЦК України, сторонами дотримана.

В силу статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідач з приводу оскарження договору позики до суду не звертався.

Згідно із ч. 2 ст. 1051 ЦК при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може грунтуватись на свідченнях свідків, а може бути підтверджена лише належними допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК).

Належним чином підписаний договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника.

Таким чином, факт підписання відповідачем розписок є доказом отримання ним від позивача позики в загальній сумі 230 000,00 гривен.

Із змісту розписки від 11 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 взяв в борг кошти у розмірі 30 000,00 грн. та зобов`язується їх повернути ОСОБА_1 у строк до 26.02.2020 року.

Також, зі змісту розписки від 11 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 взяв в борг кошти у розмірі 200 000,00 грн. та зобов`язується їх повернути ОСОБА_1 у строк до 11.03.2020 року.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклади між собою договір позики, згідно з яким відповідач отримав у власність від позивача грошові кошти та зобов`язався повернути борг в обумовлений сторонами строк.

За правилами ст. 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В порушення умов договору позики відповідач до теперішнього часу не повернув позивачу грошові кошти, які передбачено договором, відповідач порушив зобов`язання.

Таким чином, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума позики у розмірі 230 000,00 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2300,00 грн.

Тому, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, які були понесені позивачем при звернені до суду.

Керуючись ст. ст. 76, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 543, 625, 629, 1046-1050 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості по договору позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , заборгованість за договором позики у сумі 230 000,00 грн. (двісті тридцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , судовий збір у сумі 2300,00 грн. (дві тисячі триста гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г.Костюков