КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 761/6800/16-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Притула Н.Г.

16 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.,

секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс Плюс», Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Київська міська державна адміністрація, Головне управління з державного нагляду у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту у м. Києві, Головне управління Державної санітарної епідеміологічної служби у м. Києві, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища про усунення порушення та приведення майна у попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3 та просив зобов`язати відповідача протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили демонтувати конструкцію на зовнішній стіні квартири АДРЕСА_1 та повернути фасад будинку у попередній стан.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/851/2020
Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що на момент початку та під час ведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку у відповідача були відсутні необхідні договори та проектна документація для початку підготовчих та будівельних робіт по зведенню спірної конструкції. Наголошує, що це не реконструкція існуючого балкону, а зведення абсолютно нової конструкції на зовнішній стіні багатоповерхового будинку, шляхом її закріплення до міжповерхових перекриттів, які опираються на несучу стіну будинку. Звертає увагу, що відповідно до робочої документації передбачено закріплення монолітного залізобетонного балкону до міжповерхових перекриттів та закріплення покрівлі вказаної конструкції до плити перекриття та спирання стояками на тримальну конструкцію плити на зовнішній несуче-огороджувальній стіні багатоквартирного будинку, що створює додаткове навантаження на несучі конструкції будинку та, як наслідок, може призвести до пошкодження і руйнації таких конструкцій.

Позивач зазначає, що він та інші власники квартир у будинку АДРЕСА_2 є власниками міжповерхових перекриттів, несуче-огороджувальної стіни, на якій відповідач здійснив незаконне будівництво. Вказує, що такі дії відповідача порушують права та законні інтереси позивача, як співвласника даного будинку.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та представник Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища - ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 заперечувала проти апеляційної скарги просила залишити її без задоволення.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших учасників цивільного процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та представника Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що всудовому засіданні не було встановлено які роботи проводились відповідачем в її квартирі, суд позбавлений можливості встановити повно та об`єктивно всі обставини справи та не надано доказів, що внаслідок проведення робіт відповідачем були порушені чи порушуються права позивача.

З таким висновком суду не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 25.09.2012.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 08.05.2015.

Комісія у складі: директора ТОВ «Житлосервіс Плюс» Сінозацького В.І., майстра технічної дільниці ОСОБА_6 13.09.2016 склала акт про те, що з квітня 2015 року було виявлено факт проведення будівельних робіт на 14-му поверсі квартири АДРЕСА_1 , на зовнішній стіні будинку власником помешкання - ОСОБА_3 .

З копії листа Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у місті Києві за №10126-103/3112/10 від 31.12.2015, який наданий на запит ОСОБА_7 , вбачається, що Департамент не реєстрував дозвільних документів, які б надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт, а також не приймали об`єкт в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_4 . Крім того, так як не було надано доступу до квартири, представники Департаменту не мали можливості провести перевірку відповідно до п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.05.2011 №553 (т. 1, а. с. 9).

Позивач зазначив, що зведена конструкція відповідачем порушує права та інтереси інших співмешканців багатоквартирного будинку та ставить під загрозу їх життя та здоров`я. Крім того, зведена конструкція призвела до погіршення цілісного і зовнішнього вигляду фасаду будинку; порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту мешканців квартири.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідним позовом.

У ч. 1 ст. 177 ЖК Української РСР визначено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45 власник наймач (орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Пунктом 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлового комунального господарства № 76 від 17.05.2005, передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Пункт 1.4.4 Правил передбачає, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з п. 1.4.5 Правил, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:

- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку;

- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку;

- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Водночас згідно п. 1.4.6 Правил, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Правилами утримання жилих та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005 визначено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з п. п.1.4.3 Правил, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), яке передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будинку, допускається за наявності відповідного на це дозволу.

ЖК України встановлено обов`язок отримувати дозвіл на прибудову, перепланування для «реконструкції» навісного балкону на зовнішній стіні багатоквартирного будинку, якщо такі дії передбачають втручання в несучі конструкції будинку.

Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ«Житлосервіс плюс», обслуговує будинок АДРЕСА_2 , тобто фактично виконує функції житлово-експлуатаційної контори.

Відповідно до листа ТОВ «Житлосервіс Плюс» №19.09/1 від 19.09.2016 ОСОБА_3 21.10.2015звернулась до ТОВ «Житлосервіс Плюс» із заявою, в якій просила надати дозвіл на проведення будівельних робіт по спорудженню балкону, на який отримала відмову.Роз`яснено Відповідачу, що будівництво може бути розпочато виключно після розроблення відповідної проектної документації, отримання погодження Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції м. Києва та сусідів по квартирам в будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у

м. Києві від 31.12.2015 №10/26-103/3112/10 вбачається, що станом на дату складання даного листа ОСОБА_3 не отримувала дозволів на проведення будівельних робіт та побудований об`єкт не вводився в експлуатацію.

Оскільки, Відповідач не отримувала дозвіл на проведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку, представниками Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві було здійснено виїзд за відповідною адресою з метою проведення перевірки. Запланована перевірка не відбулась, оскільки був відсутній доступ до квартири НОМЕР_3 , у зв`язку з чимна адресу Відповідача направлено лист, щодо прибуття та надання документів необхідних для проведення подальшої перевірки.

Таким чином, на момент початку та під час ведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку у ОСОБА_8 були відсутні проектна документація та необхідні дозволи від ТОВ «Житлосервіс плюс», Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у м. Києві та органу місцевого самоврядування для початку підготовчих та будівельних робіт по зведенню спірної Конструкції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи відповідає конструкція, влаштована до квартири АДРЕСА_1 технічним нормам, вимогам державних будівельних норм (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва, санітарно-технічним вимогам?

- чи впливає конструкція, влаштована до квартири АДРЕСА_1 на технічний стан будинку в цілому, чи може його влаштування привести до руйнування фасаду будинку, та до порушення вимог протипожежної безпеки і засобів протипожежного захисту?

- чи можливо з технічної точки зору демонтувати конструкцію, влаштовану до квартири АДРЕСА_1 , без завдання шкоди конструкціям будинку?

- який вид будівництва фактично виконаний на 14-му поверсі зовнішньої стіни житлового будинку АДРЕСА_2 ?

- чи відповідає «Робоча документація. Улаштування балкону у дворівневій квартирі АДРЕСА_1 , виконана архітектором ОСОБА_9 , вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва?

- чи відповідають виконані будівельні роботи 14-му поверсі зовнішньої стіни житлового будинку АДРЕСА_6 проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)?.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК України. У розпорядження експертам надано матеріали цивільної справи ун. № 761/6800/16-ц (т. 3, а. с. 95-100).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року прийнято до свого провадження справу за вищевказаною апеляційною скаргою.

09 листопада 2018 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про забезпечення матеріалами для проведення судової будівельно-технічної експертизи №3788/18-43/3798/18-44, призначеної у цивільній справі №22-ц/824/84/2018 (761/6800/16-ц), а саме:

- надати проектно-технічну та дозвільну документацію на реконструкцію балкону в квартирі АДРЕСА_1 в повному обсязі;

- надати проектну документацію на конструкцію балкону в квартирі АДРЕСА_1 , яка передбачена проектом будівництва житлового будинку;

- надати акти на приховані роботи, які виконувалися при реконструкції балкону в квартирі АДРЕСА_1 ;

- узгодити організацію прибуття експертів з експертної установи (вул. АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_1 ), безперешкодний доступ експертам до об`єктів дослідження (балкони квартири НОМЕР_2 та квартири АДРЕСА_1 ) та належні умови праці для проведення обстеження, яке відбудеться 14 грудня 2018 року з 10:00 годин.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Лисака О.С. задовольнити частково. Надано в розпорядження експерта: матеріали цивільної справи №22-ц/824/2338/2019 (унікальний номер 761/6800/16-ц) та надані на виконання клопотання експерта документи для проведення судової будівельно-технічної експертизи відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року. Попередити експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та про відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Зобов`язано власників квартир НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (за пропозицією експерта) надати безперешкодний доступ експертам до об`єктів дослідження (балкони квартири НОМЕР_2 та квартири АДРЕСА_1 ) та належні умови праці для проведення обстеження (т. 4, а. с. 33-35).

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.03.2020 №3788/18-43/3789/ 18-44 наданий висновок експерта Лисака О.С. , відповідно до якого:

1. 2. Вказати про відповідність влаштованої конструкції балкону до кімнат квартири АДРЕСА_1 технічним нормам, вимогам державних норм (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва, за результатами дослідження не вбачається можливим, оскільки робоча документація :

- надана на дослідження не в повному обсязі;

- розроблена з відхиленням від п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 9.1, 9.2, 9.3 вимог ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (чинні з 01.10.2014).

За результатами дослідження зауважень, щодо дотримання вимог в частині пожежної безпеки та санітарно-технічних вимог нормативних документів доконструкції влаштованого балкону, не встановлено.

Акти обстежень щодо технічного стану конструктивних елементів житлового будинку по АДРЕСА_2 , зокрема стіни в місці влаштування балкону до квартири НОМЕР_3 на чотирнадцятому поверсі, як до початку робіт з реконструкції так і по закінченню в матеріалах справи відсутні.

Відповідно, вказати про вплив влаштованої конструкції балкону до квартири АДРЕСА_1 не вбачається можливим.

На час обстеження ознак пошкоджень поверхні стін, поверхні фасаду, в тому числі пошкоджень, які могли б вплинути на технічний стан будинку в зв`язку з влаштуванням конструкції балкону в місці його розташування, не спостерігається.

3. З технічної точки зору демонтувати конструкцію балкону, влаштовану до квартири НОМЕР_3 без нанесення пошкоджень конструктивним елементам будинку АДРЕСА_9 , можливо при умові розроблення відповідної проектної документації (яка повинна передбачати, на основі проведених розрахунків, комплекс необхідних заходів, спрямованих на збереження стану конструкцій, при якому вони здатні виконувати задані функції з параметрами, що вказані вимогами технічної документації) та організації і проведення будівельних робіт у відповідності з розробленою проектно-кошторисною документацією.

Розробка проектно-кошторисної документації, а також погодження документації у встановленому законом порядку з відповідними службами і установами, не відноситься до діяльності Київського НДІ судових експертиз.

4. Виконані роботи по влаштуванню балкону, яким на час проведення обстеження обладнано кімнати дворівневої квартири АДРЕСА_1 , за видом та складом виконаних робіт відносяться до робіт з реконструкції.

5. 6. Оскільки робоча документація на об`єкт реконструкції « Улаштування балкону в дворівневій квартирі АДРЕСА_1 , замовником якої є ОСОБА_3 , надана в неповному обсязіта розроблена з відхиленням від п.п. 4.1, 4.2, 4.3 9.1, 9.2, 9.3 вимог ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво (чинні з 01.10.2014), то вказати про відповідність виконаних робіт по улаштуванню балкону до кімнат квартири АДРЕСА_11 робочій документації,не вбачається можливим (т. 4, а. с. 86-101).

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Колегія суддів вважає висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.03.2020 №3788/18-43/3789/ 18-44належним та допустимим доказом у даній справі. Проведена експертом, який володіє спеціальними знаннями у даній галузі, попередженого про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України.

Встановлено, що за результатами обстеження як і передбачено робочою документацією на влаштування балкону (комплект АБ1) на 14 поверсі дворівневої квартири АДРЕСА_5 , роботи виконані з боку дворового фасаду будинку.

Згідно з розділом З ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає, зокрема, поліпшення умов експлуатації та проживання, зміну основних техніко-економічних показників відноситься до реконструкції.

Тобто, прибудова балкону до квартири багатоквартирного житлового будинку є реконструкцією, оскільки призводить до зміни геометричних розмірів об`єкту.

Влаштування балкону до кімнат на чотирнадцятому поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 призвело до зміни техніко-економічних показників квартири НОМЕР_3 .

Відповідно до пункту 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Тобто, виконані роботи по влаштуванню балкону, яким на час проведення обстеження обладнано кімнати дворівневої квартири АДРЕСА_1 , за видом та складом виконаних робіт відносяться до робіт з реконструкції.

Для влаштування балкону до квартири АДРЕСА_1 розроблена робоча документація «Улаштування балкону в дворівневій квартирі АДРЕСА_1 .

Виконанням робіт по кріпленню несучих елементів балконної плити, згідно робочої документації та матеріалів фотофіксації наявної у матеріалах справи, передбачено втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку, а саме в конструкцію міжповерхового перекриття.

Таким чином, влаштування балкону до квартири АДРЕСА_1 було здійснено із втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку, що є порушенням законодавства, враховуючи ненадання відповідного на це дозволу.

Згідно з вимогами п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління.

Зазначеним пунктом визначено, що при проектуванніреконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку.

Отже, добудова балконів до квартир житлового будинку можлива тільки у складі проектних рішень реконструкції його фасаду в цілому, які повинні не порушувати зовнішній архітектурний вигляд будівлі.

Вимогами ДБН А.2.2-3-2014 розділ 4 «Загальні положення» 4 1 Проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

Не допускається розроблення проектної документації без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А. 2. 1-1 на нових земельних ділянках, а при реконструкції та капітальному ремонті об`єктів - без уточнення раніше виконаних інженерних вишукувань та інструментального обстеження об`єктів.

Зазначене обмеження не стосується проектної документації, розробленої на реконструкцію або капітальний ремонт існуючого об`єкта, яка не передбачає зміну його конструктивної системи, додаткові навантаження на підвалини та основи або розробленої на частину існуючого об`єкта (квартиру, окреме приміщення громадського призначення тощо).

Статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ передбачено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил та затверджується замовником.

За результатами обстеження, роботи з реконструкції по обладнанню балконом кімнат на чотирнадцятому поверсі дворівневої квартири АДРЕСА_1 завершені. Балкон, на час проведення обстеження, експлуатується.

На сьогоднішній день документів, передбачених положеннями чинного законодавства в галузі будівництва на час виконання робіт по реконструкції об`єкту обстеження стороною відповідача не надано.

У експертному висновку зазначено, що вказати про відповідність влаштованої конструкції балкону до кімнат квартири АДРЕСА_1 технічним нормам, вимогам державних норм (ДБН) та іншимстандартам з питань будівництва, за результатами дослідження не вбачається можливим, оскільки робоча документація:

- надана на дослідження не в повному обсязі;

- розроблена з відхиленням від п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 9.1, 9.2, 9.3 вимог ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво.

За результатами дослідження зауважень, щодо дотримання вимог в частині пожежної безпеки та санітарно-технічних вимог нормативних документів до конструкції влаштованого балкону, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене доходимо до висновку, що виконані роботи по влаштуванню балкону, яким обладнано кімнати дворівневої квартири АДРЕСА_1 відносяться до робіт з реконструкції та вчиненні з втручанням в несучі конструктивні елементи житлового будинку, а саме в конструкцію міжповерхового перекриття без надання відповідних дозвільних документів на вчинення такого перепланування.

Надана стороною відповідача розроблена робоча документація «Улаштування балкону в дворівневій квартирі АДРЕСА_1 є неповною та розроблена з відхиленням від ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» та фактично виготовлена після проведення вказаних робіт.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення реконструкції відповідно до вимог чинного законодавства з наявністю дозволу відповідних органів для вчинення відповідних дій.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 382 ЦК України визначає, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 даного Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають

Отже, стіна як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, а отже на будівництво лоджії/балкону на несуче-огороджувальній стіні потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку.

Позивач та інші власники квартир у будинку АДРЕСА_2 є співвласниками міжповерхових перекриттів, несуче-огороджувальної стіни.

Встановлено, що позивач - ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 25.09.2012.

Таким чином, дії відповідача з реконструкції, а саме влаштування балкону до квартири НОМЕР_3 , шляхом втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку порушують права та законні інтереси позивача, як співвласника будинку АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 189 Житлового кодексу України, особи, винні у порушенні правил користування приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових клітин, ліфтів, під`їздів, прибудинкової території несуть кримінальну, адміністративну та іншу відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до вимог діючого законодавства самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Розглядаючи зазначені позови відповідно до положень статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК України зобов`язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об`єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову.

Якщо технічна можливість перебудови об`єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.

Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі зібрані докази у своїй сукупності, матеріали справи, порушення відповідачем вимог житлового та містобудівного законодавства, а також інтересів співвласника багатоквартирного будинку, не отримання дозволу на проведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_3 протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили демонтувати конструкцію балкону до квартири АДРЕСА_1 та повернути фасад будинку у попередній стан.

На вище викладене, суд першої інстанції уваги не звернув, не в повному обсязі з`ясував обставини справи, а саме відсутність дозвільних документів на перепланування, втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку, порушення прав позивача, у зв`язку з чим дійшов невірних висновків з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1 157,52 грн. та 16 016 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс Плюс», Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Київська міська державна адміністрація, Головне управління з державного нагляду у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту у м. Києві, Головне управління Державної санітарної епідеміологічної служби у м. Києві, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища про усунення порушення та приведення майна у попередній стан задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили демонтувати конструкцію балкону до квартири АДРЕСА_1 , та повернути фасад будинку у попередній стан.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 157,52 грн. та 16 016 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18.06.2020.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

Н.В. Поліщук