Справа №515/347/20
Провадження №2/515/791/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
13 травня 2020 р. Татарбунарський районний суд Одеської об ласті в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.
представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської облсті в інте- ресах малолітньої дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області,
про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
10 березня 2020 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, як ор- ган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом про відібрання дитини від матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відпові- дач є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач за місцем прожи- вання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольним напоя- ми, зарекомендувала себе, як безвідповідальна особа, яка ухиляється від своїх батьківських обов'- язків. За місцем проживання відповідач не створила належні умови для утримання, виховання та розвиту дитини: в будинку та на подвір`ї безлад, антисанітарія, відсутня постільна білизна, у ди- тини бракує сезонного одягу, взуття, іграшок та власного куточка. Запас продуктів мінімальний. Відповідно до інформації Нерушайської сільської лікарської амбулаторії загальної практики сіме- йної медицини, дитина несвоєчасно проходила щорічні медичні огляди та дообстеження у вузько- профільних спеціалістів. По вині відповідача хлопчик влітку 2019 р. не зміг оздоровитися в дитя- чому закладі оздоровлення. За неналежне виконання батьківських обов`язків на відповідача було складено про адміністративне правопорушення. З відповідачем неодноразово проводилась профі- лактично-роз`яснювальна робота, вона попереджалась про наслідки безвідповідального батьківст- ва, однак остання висновків не зробила, за місцем проживання характеризується незадовільно, без- відповідально відноситься до виховання та утримання дитини.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила справу роз- глянути з її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач до суду за викликом не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи спові- щалася належним чином, що підтверджується розпискою, яка власноручно підписана останньою (а.с.31), відзиву на позовну заяву не подала.
Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином по- відомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.33), заяви про причину неявки суду не на- дав.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи наявність дос- татніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповід- ності до ст.ст.280-282 ЦПК України.
Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фі- зичний, духовний та моральний розвиток.
Як передбачено ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, ма- ють право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і мора- льний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, пова- жати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечуєть- ся системою державного контролю, що встановлена законом.
За змістом п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» - у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає ріше- ння про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.
Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновле- ння і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від вико- нання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дити- ни, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в об- сязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не ви- являють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
Згідно ст.19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхід- них законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологіч- ного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального повод- ження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
В силу ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно (а.с.4) підтверджу- ється, що ОСОБА_3 , відповідач у справі, є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як видно з актів обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , від 08.05.2019 р., 11.06.2019 р., 02.03. 2020 р., 23.04.2020 р. (а.с.6,7,8,25), будинок складається з трьох кімнат, є веранда, кухня, яка пот- ребує ремонту та гараж; в родині відсутній запас продуктів харчування, в помешканні безлад, бру- дно на ліжку відсутня постільна білизна, стійкий запах тютюну. Мати дитини не виконує батьків- ськи обов`язки та не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, відповідач по- переджена про наслідки безвідповідального батьківства.
За місцем проживанням ОСОБА_3 характеризується негативно, не заміжня, виховує непов- нолітнього сина, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, зловжи- ває алкогольними напоями, що видно із характеристики (а.с.9).
З інформації Нерушайської сільської лікарської амбулаторії від 20.01.2020 р. (а.с.12) слідує, що ОСОБА_3 несвоєчасно проходила щорічне медичне обстеження, дитина несвоєчасно проходи- ла щорічні медичні огляди та дообстеження у вузькопрофільних спеціалістів. По вині матері дити- на влітку 2019 р. не змогла оздоровитись в дитячому закладі оздоровлення.
Комісією з питань захисту прав дитини Татарбунарської районної державної адміністрації при- йнято рішення № 6 від 06.06.2018 р. № 7 від 31.01.2020 р. №4 від 03.03.2020 р. про: виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; районному ЦСССДМ охопити родину ОСОБА_3 соціальними послугами; Тата- рбунарському ВП Арцизького ВП ГУНП України в Одеській області вжити заходи щодо притяг- нення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за ухилення від вико- нання батьківських обов`язків та проінформувати про вжиті заходи службу у справах дітей (а.с.13- 15).
Згідно даних Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області (а.с.16), ОСОБА_3 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КпАП України.
Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклуван- ня, вважає доцільним відібрання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ма- тері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав, що видно з висновку (а.с.17).
Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забез- печення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 10.03.2020 р.
Отже, виходячи з того, що відповідач зловживає алкоголем, безвідповідально відноситься до виховання своєї малолітньої дитини, стан здоров`я якого не відомий, мати ігнорує зауваження представників сільської ради, працівників шкільного закладу, сільської лікарської амбулаторії, органу опіки та піклування, не реагує на профілактичні бесіди, продовжує вести незмінний спосіб життя, чим несе загрозу життю і здоров`ю своєї дитини, суд, діючи в інтересах малолітньої дити- ни, з метою збереження здоров`я та життя дитини, вважає, що дані обставини є підставою для ві- дібрання від неї дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення з неї аліменти на утрима- ння дитини.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Ук- раїни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 152, 170, 180-183 СК України, ст.ст.76-81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заяв- ляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Нерушай- ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Відібрати малолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, до досягнення ним повноліття, на користь опі- куна, прийомних батьків, батьків вихователів або закладу, де буде утримуватися дитина, починаю- чи з 10.03.2020 р.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпові- дача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко