Єдиний унікальний номер справи 333/248/19
номер провадження 6/333/133/20
УХВАЛА

Іменем України

про повернення позовної заяви через не усунення недоліків

17 червня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Лаврухіна Вадима Миколайовича, погоджене в.о. начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломоєць Ольгою Сергіївною щодо застосування до боржника ОСОБА_1 приводу, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2020 року державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Лаврухін В.М. звернувся до суду з поданням про застосування приводу до боржника ОСОБА_1 ..

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду цивільну справу було розподілено та передано судді Стоматову ОСОБА_2 .Г..

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2020 року вказана позовна заява була залишена без руху, як така, що подана з порушенням вимог ст.. ст.. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В своєму поданні державний виконавець просить здійснити примусовий привід боржника, хоча відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Згідно з ч. 2 ст. 147 ЦПК України про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання, роботи чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа повинна бути доставлена, кому доручається здійснення приводу.

Разом із тим, прохальна частина подання державного виконавця про примусовий привід боржника не містить посилань на дату та час доставки особи, підстави застосування приводу, коли і куди, ця особа, повинна бути доставлена.

Окрім того, до заяви не додані копії заяви з додатками для усіх учасників судового розгляду.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом заявнику було встановлений строк, який не може перевищувати п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Відповідно до розписки про вручення, що міститься в матеріалах справи, копію вищезазначеної ухвали суду було отримано особисто заявником 09 червня 2020 року.

Станом на 17 червня 2020 року, до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від заявника не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів про усунення недоліків, викладених по тексту ухвали судді від 04 червня 2020 року.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Лаврухіна Вадима Миколайовича, погоджене в.о. начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломоєць Ольгою Сергіївною щодо застосування до боржника ОСОБА_1 приводу вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві положення ЦПК України в редакції Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов