ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5667/20 Справа № 199/5/20 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що 30 травня 2018 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 70000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання перед відповідачкою виконав в повному обсязі. Проте відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 22 листопада 2019 року становить 110386,73 грн., з яких: заборгованості за кредитом - 78073,69 грн.; заборгованості за пенею і комісією - 32313,04 грн..

Вказану суму кредитної заборгованості Банк просив стягнути з відповідачки на свою користь.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, визнано потерпілими ряд осіб, серед яких є ОСОБА_1 , досудовим розслідуванням попередньо встановлено, що мешканці м. Суми, шляхом введення в оману потерпілих осіб, дізнались від них інформацію, що становить банківську таємницю та не підлягає розголошенню третім особам, яку у подальшому використали для протиправного отримання доступу до дистанційного керування банківськими рахунками потерпілих та заволоділи грошовими коштами останніх, обидві сторони визнають факт наявності шахрайських дій. Оскільки, позивачем не було надано безспірних доказів того, що відповідачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд вважав за необхідне відмовити у позові.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Банк зі свого боку в повному обсязі надав безпечні умови задля того, щоб операції по карті проходили безпечно, а саме, для входу в мобільний додаток необхідно вести: фінансовий номер телефону, ОТР-пароль та ПІН-код. Апелянт зазначає, що співробітники Банку ніколи не будуть питати смс-паролі або дзвонити з проханням дозволити використання облікового запису.

25 травня 2020 року на адресу апеляційного суду від відповідачки надійшли відзив, клопотання про витребування доказів та заява про зупинення провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано безспірних доказів того, що відповідачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 30 травня 2018 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачці поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 70000,00 грн.. У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту.

За нормою ч. 1ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. п. 4.3, 4.8.1 п. 4 розділу 1 Умов обслуговування рахунків фізичної особи, операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Згідно положень п. 5.9 п. 5 розділу 2 Умов, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами (п. 5.11 Умов).

Так, згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою Monobank встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001%; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,2% на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Пунктом 5.15 Умов визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.

Відповідно до п. 5.16 Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. (п. 5.17 Умов).

Встановлено, що 31 жовтня 2018 року з рахунку № НОМЕР_1 несанкціоновано списано 19.050 грн., переказ на рахунок в Альфа-банк, 762 грн. комісія банку та 42.640 грн., з яких 41.000 грн. переказ на рахунок в Альфа-банк, 1.640 грн. комісія банку.

Вказані кошти списані з кредитного ліміту по картці відповідачки на невідомий рахунок сторонніх осіб в Альфа-Банк.

ОСОБА_1 в той же день звернулась за телефоном гарячої лінії банку з вимогою заблокувати картку № НОМЕР_1 , та повідомила про факт шахрайства.

Також ОСОБА_1 повідомила банку, що вона будь-яких платіжних доручень не складала та не скеровувала їх банку ні у паперовому вигляді, ні у електронній системі, або будь-якої іншої клієнтської системи Банку.

За фактом виявлення шахрайських дій групи мешканців Сумської області, які протягом 2018-2019 років вчиняли ряд протиправних дій з використанням електронно-обчислювальної техніки та шляхом обману клієнтів АТ «Універсал Банк», внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 16 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_1 визнано потерпілою.

Відповідно до п.п 32.3.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку.

Пунктами 6.7,6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання» у разі здійснення недозволеної, або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, або які були виконані некоректно банк негайно відшкодовує платнику суму такої операції, та за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку, до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до п.8 ст.VI Положення №705 «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Національного Банку України від 05 листопада 2014 року, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

З матеріалів справи вбачається, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, визнано потерпілими ряд осіб, серед яких є ОСОБА_1 , досудовим розслідуванням попередньо встановлено, що мешканці м. Суми , шляхом введення в оману потерпілих осіб, дізнались від них інформацію, що становить банківську таємницю та не підлягає розголошенню третім особам, яку у подальшому використали для протиправного отримання доступу до дистанційного керування банківськими рахунками потерпілих та заволоділи грошовими коштами останніх, обидві сторони визнають факт наявності шахрайських дій.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини користувача як підставу цивільно-правової відповідальності.

За загальним правилом зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства ( ст.526 ЦК України).

За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила віх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Судом встановлено факти звернень відповідачки до Банку з повідомленням про несанкціоноване зняття грошових коштів з її карткового рахунку, а тому, колегія суддів вважає, що ризик фінансових збитків та відповідальність несе, саме, Банк.

Враховуючи, що стороною відповідача надано достатні докази про те, що грошовими коштами заволоділи сторонні особи, факти звернень до банку із повідомленнями про несанкціоноване зняття коштів невідомими особами, а також іншими доказами, які свідчать про те, що відповідачкою не використовувались зазначені кошти банку, суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення заборгованості.

Доводи апелянта в скарзі про те, що Банк зі свого боку в повному обсязі надав безпечні умови задля того, щоб операції по карті проходили безпечно, а саме, для входу в мобільний додаток необхідно вести: фінансовий номер телефону, ОТР-пароль та ПІН-код, а також те, що співробітники Банку ніколи не будуть питати смс-паролі або дзвонити з проханням дозволити використання облікового запису, - колегія суддів вважає необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів того, що використання кредитних коштів було здійснене, саме, відповідачкою, банком ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було. Також, Банк не надав доказів, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тобто не можна говорити про вину відповідачки, як підставу цивільно-правової відповідальності.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Зважаючи, що позивачем є юридична особа банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ,- зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко