Справа № 125/475/20
Провадження № 22-ц/801/1240/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

02 червня 2020 рокуСправа № 125/475/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2020 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, поданою до пред`явлення позову,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справіа № 125/475/20 із апеляційою скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху за таких підстав.

За змістом частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив 07 квітня 2020 року. При цьому скаржник ОСОБА_1 є особою, яка не брала участі у справі, проте суд першої інстанції вирішив питання про її права та інтереси, оскільки оскаржуваною ухвалою наклав арешт на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду ОСОБА_1 подала до суду 26 травня 2020 року, зазначивши в апеляційній скарзі про те, що про існування оскаржуваної ухвали їй стало відомо 21 травня 2020 року, коли на її адресу надійшла постанова Барського відділу ДВС від 14 травня 2020 року про накладення арешту на майно боржника. Також зазначила, що згідно з пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, зокрема, строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину, а тому вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали Барського районного суду від 07 квітня 2020 року не сплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з частиною третьою цієї статті строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу доповнено пунктом 3, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, зокрема, строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас цивільним процесуальним законодавством не передбачено можливості поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за ініціативою суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 127 ЦПК України такий строк може бути поновлений судом лише за заявою учасника справи. Проте скаржник ОСОБА_1 не подала до апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення.

За наведених обставин вважаю, що відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та роз`яснити їй право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, в якій зазначити підстави для поновлення такого строку.

Керуючись ст. 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2020 року залишити без руху.

Роз`яснити скаржнику, що протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали вона має право звернутись до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази.

У разі, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська