Постанова

Іменем України

11 червня 2020 року

м. Київ

справа № 212/4609/16-ц

провадження № 61-36013св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 ,

треті особи: виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, служба у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2017 року в складі судді: Ваврушак Н. М., та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 рокув складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , від імені якої діє законний представник неповнолітньої - ОСОБА_3 , треті особи: виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, служба у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про усунення перешкод в користуванні приватною власністю.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , над якою рішенням виконкому Жовтневої районної у місті ради від 21 жовтня 2009 року вона була призначена опікуном.

Рішенням виконкому Жовтневої районної у місті ради від 21 січня 2015 року її звільнено від повноважень опікуна ОСОБА_2 , у зв`язку з чим жодних матеріальних обов`язків щодо забезпечення житлом чи інших потреб перед ОСОБА_2 вона немає, а також враховуючи те, що ОСОБА_2 влаштована до іншої прийомної сім`ї, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в спірній квартирі АДРЕСА_1 не мешкала, тоді як її реєстрація в ній створює перешкоди у розпорядженні квартирою.

ОСОБА_1 просила:

усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що зняття неповнолітньої дитини з реєстраційного обліку в спірній квартирі порушить її житлові права як дитини-сироти. Відповідач ОСОБА_2 з дня народження є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 . Квартира АДРЕСА_1 є тим житлом, в якому дитина проживала з рідними до часу встановлення над нею опіки, а згодом й до влаштування в прийомну сім`ю. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг № 17 від 21 січня 2015 року ОСОБА_1 звільнено від повноважень опікуна стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та влаштовано ОСОБА_2 до сімейних форм виховання. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг № 109 від 18 березня 2015 року створено прийомну сім`ю ОСОБА_3 , до якої її влаштовано на спільне проживання та виховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Однак вказаними рішеннями не скасовано попереднє рішення № 368/5 від 21 жовтня 2009 року в частині забезпечення неповнолітньої ОСОБА_2 житлом у квартирі АДРЕСА_1 . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини в Жовтневому районі м. Кривого Рогу №9 від 07 липня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні згоди на зняття з реєстрації її колишньої підопічної ОСОБА_2 . Вказане рішення ОСОБА_1 не оскаржене.

Аргументи учасників справи

У травні 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просила оскаржені рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити 'позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилалася на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що 21 січня 2015 року згідно рішення № 17 Жовтневої районної у місті ради позивача звільнено від повноважень опікуна відповідача. Отже, на даний час жодних обов`язків згідно чинного законодавства щодо забезпечення житлом чи інших потреб у позивача перед відповідачем немає. Відповідач була влаштована до іншої сім`ї, а тому на даний час її законним представником є ОСОБА_3 , з якою відповідач мешкає. Відповідач не мешкала жодного дня в спірній квартирі. ОСОБА_1 має намір продати квартиру, а реєстрація відповідача створює перешкоди у здійсненні продажу, адже загальновідомим є той факт, що при купівлі квартири (будинку) покупець завжди бажає щоб у квартирі (будинку) ніхто не був зареєстрованим. Судами не врахована правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_1 . У зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг № 368/5 від 21 жовтня 2009 року, призначена її опікуном. Вказаним рішенням надано ОСОБА_2 статус дитини-сироти, закріплено за нею право користування житлом за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити захист житлових та майнових прав підопічної.

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг № 17 від 21 січня 2015 року ОСОБА_1 звільнено від повноважень опікуна стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та влаштовано ОСОБА_2 до сімейних форм виховання.

18 березня 2015 року виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг ухвалено рішення № 109 «Про створення прийомної сім`ї ОСОБА_3 і влаштування на спільне проживання і виховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

ОСОБА_1 є власником квартира АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 30 грудня 2015 року.

У пункті 3 частини першої статті 247 ЦК України передбачено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону;

Згідно пункту 2 частини першої статті 248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Відповідно до частини першої-четвертої статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, мають право проживати в дитячих будинках сімейного типу до повернення їм зазначеного житла або надання житла місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Суди встановили, що ОСОБА_2 з дня народження є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 не отримувала згоди від органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради на зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та на відчуження спірної квартири. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини в Жовтневому районі м. Кривого Рогу від 07 червня 2016 року № 9, ОСОБА_1 відмовлено у наданні згоди на зняття з реєстрації її колишньої підопічної ОСОБА_2 , вказане рішення не оскаржене. Виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг не скасовано рішення № 368/5 від 21 жовтня 2009 року в частині забезпечення неповнолітньої ОСОБА_2 житлом у квартирі АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суди зробили обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про необхідність застосування висновків зроблених у постанові Верховного Суду України від 16 листопада2016 року в справі № 6-709цс16, оскільки вони були зроблені за інших фактичних обставин.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін, а тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400 та 410 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков