Справа № 202/1547/20
Провадження № 2-з/202/64/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

11 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: ОСОБА_2 , уповноважена особа на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Біла Ірина Володимирівна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Дніпрофінансгруп», про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: ОСОБА_2 , уповноважена особа на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Біла Ірина Володимирівна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів.

10.06.2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву та в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Відповідно до позовної заяви просив суд: визнати такими, що були виконані в повному обсязі умови кредитного договору №8/2006/840-К/1399-ПР від 15 вересня 2006 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра»; визнати, що прострочена заборгованість за кредитним договором №8/2006/840-К/1399-ПР від 15 вересня 2006 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» відсутня.

10.06.2020 року від позивача ОСОБА_1 , через канцелярію суду, надійшла заява про забезпечення позову, в якій просив суд з метою забезпечення позову до набрання законної сили рішенням по справі: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (), та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо зміни права власності, (відчуження) право власності, в тому числі шляхом відкриття нових розділів в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно, а саме щодо об`єкта нерухомого майна що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (код ), та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, щодо зміни права власності, (відчуження) право власності, в тому числі шляхом відкриття нових розділів в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно, а саме щодо земельної ділянки площею 0,0715 кадастровий номер № :04:043:0002, яка розташована на території АДРЕСА_2 ; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» () та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, доходжу висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник в своїй заяві зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на аукціоні системи електронні торгів « Прозоро» 22.05.2020 року викупила кредитний портфель, що складається з права вимоги за кредитним договором, що перебуває в іпотеці. Таким чином, ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» має право здійснити стягнення на предмет іпотеки, на підставі кредитного договору №8/2006/840-К/1399-ПР від 15 вересня 2006 року, що укладався між ОСОБА_1 та ПАТ Комерційний Банк «Надра», а саме земельну ділянку площею 0,0715 га., кадастровий номер :04:043:0002, яка розташована на території АДРЕСА_2 , за договором іпотеки №1399-ПР/2 від 15 вересня 2006 року, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та на квартиру, що розташована в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , який виступає майновим поручителем за кредитним договором, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» є третьою особою по справі, та як зазначає заявник має право здійснити стягнення на предмет іпотеки, однак це не підтверджено жодним доказом, тому виходячи зі змісту позовної заяви, заявленого клопотання та наведеного обґрунтування для вжиття заходів забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись: ст. 149- 153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: ОСОБА_2 , уповноважена особа на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Біла Ірина Володимирівна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про захист прав споживачів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу суду продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя Л.П. Слюсар