Справа № 750/3772/20
Провадження № 2/750/1011/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/3772/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків

за участі прокурора ОСОБА_2 , відповідача, -

в с т а н о в и в:

07.05.2020 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 10206 грн. 00 коп. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджується вважаючи їх неправомірними та в задоволенні позову просить відмовити.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав і просив суд задовольнити.

Представник Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради до суду не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач позов не визнав.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 15 вересня 2019 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин наніс ОСОБА_3 один удар ножем в ділянку лівого плеча, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного колото-різаного поранення середньої третини лівого плеча з травматичним пошкодженням лівих променевого, серединного і ліктьового нервів, котре відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком понад 21 день, та непроникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_1 , які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.03.2020 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Згідно довідки Чернігівської міської лікарні №2 від 26.03.2020 року № 101 вбачається, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні 21 ліжко-днів і вартість лікування за цей період становить 10206 коп.(а.с 10).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Оскільки витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, а тому доводи відповідача з приводу необґрунтованості розрахунку таких витрат суд вважає безпідставними.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради ( місто Чернігів вулиця 1 Травня 168Б ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 паспорт НОМЕР_1 від 23.11.2001 року) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради 10206 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 19.06.2020 року.

Суддя Н.В.Требух