Номер провадження 22-ц/804/1923/20
Номер провадження 22-ц/804/1923/20 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Космачевської Т.В. Тимченко О.О.

за участю секретаря Гладух О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №243/13505/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2020 року,

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій вказав, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бусел В.О. винесено постанову про арешт коштів боржника ( ОСОБА_1 ) в рамках виконавчого провадження №47721116 на виконання виконавчого листа №2/255/626/2013, виданого 13 травня 2013 року Ворошиловським районним судом м. Донецька. Вказаною постановою арештовано його банківські рахунки, які відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «Альфа-Банк» та які використовуються ним виключно для отримання пенсії, яка є його єдиним джерелом доходу.

Вважаючи дану постанову в частині накладення арешту на грошові кошти у вигляді пенсії, уточнивши вимоги (а.с. 116-117), просив скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 09 серпня 2019 року в рамках виконавчого провадження №47721116 в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсію, що міститься на рахунках № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» та № НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано Постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бусел Володимира Олександровича від 09 серпня 2019 року в рамках виконавчого провадження № 47721116, в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсію, що міститься на рахунках № НОМЕР_3 в ПАТ «КБ Приватбанк» та № НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк».

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі за текстом АТ «ПУМБ») просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджено обставини та матеріали справи в повному обсязі, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України. Також судом порушено норми матеріального права, оскільки поза увагою суду залишилось те, що державний виконавець визначив у своїй постанові, що арешт стосується не всіх коштів, які містяться на рахунках боржника в банківській установі, а тільки тих, на які звернення стягнення не заборонено законом. Рахунки ОСОБА_1 , які відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «Альфа-Банк» не належать до рахунків із спеціальним режимом використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У відзиві на апеляційну скаргу головний державний виконавець Бусел В.О., посилаючись на те, що ухвала суду необґрунтована та винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу АТ «ПУМБ» та скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представники АТ «ПУМБ» та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2020 року залишити без змін.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що 09 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бусел В.О. відкрито виконавче провадження ВП №47721116 з виконання виконавчого листа №2/255/626/2013 від 13 травня 2013 року про стягнення заборгованості у розмірі 224326,89 доларів США, що еквівалентно 4668839,74 гривень, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ».

Згідно з повідомленням Слов`янського об`єднаного УПФУ Донецької області від 04 жовтня 2019 року з пенсії ОСОБА_1 проводяться стягнення згідно з постановами про звернення стягнення на доходи боржника, зокрема, від 29 січня 2019 року ВП №47721116 про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу в розмірі 4668839,74 гривень.

Також судом встановлено, що згідно відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 09 вересня 2019 року, повідомлення з АТ КБ «Приватбанк» щодо арешту коштів на рахунках ОСОБА_1 на адресу відділу не надходило.

Крім цього судом встановлено, що згідно з повідомленням АТ «Альфа-Банк» від 01 жовтня 2019 року №89564-23.1-б/б, 02 вересня 2019 року ОСОБА_1 було укладено Договір №650698989 та оформлено карту. Відповідно до даного Договору в АТ «Альфа-Банк» обліковується картковий рахунок № НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 ).

На виконання постанови про арешт коштів від 09 серпня 2019 року АТ «Альфа-Банк» накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , та зупинено всі видаткові операції по рахункам. Рахунок № НОМЕР_4 не належить до рахунків для зарахування виключно пенсійних виплат. На даний рахунок можуть зараховуватись/надходити будь-які кошти в готівковій або безготівковій формі.

Також судом встановлено, що згідно з повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 17 вересня 2019 року №20.1.0.0.0/7-190904/1408, 20 серпня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» отримав від відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Постанову про арешт коштів боржника від 09 серпня 2019 року ВП №47721116. Постанова накладає арешт на кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_1 в межах суми 5135723,71 гривень. Постанова винесена при примусовому виконанні виконавчого листа 2/255/626/2013, виданого 13 травня 2013 року Ворошиловським районним судом міста Донецька.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався з письмовою заявою до Слов`янського об`єднаного УПФУ Донецької області з проханням перераховувати належні йому суми пенсії на поточні рахунки № НОМЕР_5 в ПАТ «КБ Приватбанк» та № НОМЕР_2 в АТ «Альфа - Банк».

Крім цього судом встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Альфа-Банк», отримавши постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , не направили на адресу державного виконавця повідомлення про те, що на рахунках, які відкриті в уставах перераховуються грошові кошти у вигляді пенсії.

Відповідно до повідомлення АТ «Альфа-Банк» від 30 січня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 за договором №650698989 від 02 вересня 2019 року (тарифний план Пенсійний).

Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 20 січня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_3 , основне його призначення - зарахування пенсійних виплат.

Судом першої інстанції встановлено, що на вказані рахунки, на які зараховується пенсія ОСОБА_1 , накладено арешт.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» та рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , зараховується пенсія ОСОБА_1 , а накладений на них арешт унеможливлює отримання скаржником пенсії, тому скарга підлягає задоволенню в частині відновлення порушених оскаржуваною постановою прав заявника, щодо скасування постанови в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсію, що міститься на рахунках № НОМЕР_3 в ПАТ «КБ Приватбанк» та № НОМЕР_2 в АТ «Альфа - Банк».

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47721116 від 04 червня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/255/626/2013, виданого 13 травня 2013 року Ворошиловським районним судом м. Донецька, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 224326,89 доларів США, що еквівалентно 4668839,74 гривень. (а.с.45)

Як вбачається з наявної в матеріалах справи Постанови про арешт коштів боржника від 09 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бусел В.О. на виконання відкритого виконавчого провадження ВП №47721116 з виконання виконавчого листа №2/255/626/2013 від 13 травня 2013 року, виданого Ворошиловським районним судом м. Донецька про стягнення заборгованості в розмірі 224326,89 доларів США, що еквівалентно 4668839,74 гривень, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, в тому числі АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Альфа-Банк», та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику. (а.с.3)

Згідно заяв ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного УПФУ Донецької області вбачається, що він звертався до пенсійного фонду з проханням перераховувати належні йому суми пенсії на поточні рахунки № НОМЕР_5 в АТ «КБ Приватбанк» та № НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк». (а.с.4, 5)

Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 20 січня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_3 , основне його призначення - зарахування пенсійних виплат. Залишок грошових коштів складає 10 578,77 гривень. (а.с.109)

Згідно повідомлення АТ «Альфа-Банк» від 30 січня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 за договором №650698989 від 02 вересня 2019 року - тарифний план Пенсійний. (а.с.111, 112)

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що на зазначених рахунках містяться грошові кошти у вигляді пенсії ОСОБА_1 , відповідають фактичним обставинам справи та наявним письмовим доказам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи письмовим доказам не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до абз.12 п.1.2. «Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 22 червня 2012 року №758, рахунки, які відкриваються в Казначействі та його органах підприємствам, установами, організаціям для проведення розрахунків з надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання),

тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, з погашення заборгованості перед державним бюджетом, з повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (Верховною Радою Автономної Республіки Крим, міськими радами) або під державні (місцеві) гарантії, з електронного адміністрування податків, для сплати заборгованості за електроенергію, для зарахування депозитних коштів та не бюджетні рахунки розпорядників бюджетних коштів.

Отже, рахунки, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 та на які здійснюється перерахування пенсії останнього не є, в розумінні абз.12 п.1.2. вищенаведеного Порядку, рахунками із спеціальним режимом використання, що підтверджується відповідями АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Альфа-Банк» про те, що зазначені рахунки є рахунками для виплат з основним призначенням - для зарахування пенсійних виплат. (а.с. 109, 111)

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною 1 статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №642/6675/18.

Крім цього, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Отже, висновки суду першої інстанції, що поновлення порушеного права ОСОБА_1 на отримання пенсії можливе виключно шляхом зняття арешту з його коштів, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Альфа-Банк», відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що законодавством не заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника, який не має спеціального режиму використання, але на який надходять пенсійні виплати є безпідставними, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що арешт пенсійних коштів ОСОБА_1 , позбавляє його джерел до існування та порушує його право на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення скарги ОСОБА_1 та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального і матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.І. Корчиста

Судді: Т.В. Космачевська

О.О. Тимченко