Провадження № 2/760/332/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до П`ятої київської державної нотаріальної контори про визнання постанови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання постанови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить визнати незаконною постанову державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори №2557/02-31 від 11.09.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язати П`яту київську державну нотаріальну контору видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 4-425 після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначив, що позивач є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.03.2005 ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого все майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом буде мати право ОСОБА_2 заповідала позивачу.

Після смерті матері позивача, відкрилася спадщина до складу якої увійшло майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Після спливу шести місяців, позивач звернувся до відповідача щодо видачі останньому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, 11.09.2019 позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач вважає, що нотаріус безпідставно відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а відмова нотаріуса у видачі свідоцтва порушує право позивача на своєчасне оформлення спадщини.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори Коробанової О.В. про визнання постанови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

20.12.2019 після усунення позивачем недоліків, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори Коробанової О.В. про визнання постанови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії.

20.12.2019 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва виправлено описку в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2019 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до П`ятої київської державної нотаріальної контори про визнання постанови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії. Зазначено вірним відповідача «П`яту київську державну нотаріальну контору».

Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Сталінським б/РАЦС, актовий запис №675. Матір`ю позивача зазначена ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції в місті Києві, серії НОМЕР_1 , актовий запис №41.

Згідно копії заповіту посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори від 15.03.2005 вбачається, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993, відповідно до якого квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної (сумісної або часткової власності гр. ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 , в рівних долях.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 23.02.2000 виданого відділом реєстрації смерті, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії дублікату, що має силу оригіналу договору дарування частини квартири посвідченого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К., цей дублікат договору дарування частини квартири виданий ОСОБА_2 замість втраченого договору дарування частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої київської нотаріальної контори Кугуровою О.С. 13.10.2004 і зареєстрованого у реєстрі за №8-5775. Вбачається, що ОСОБА_1 подарував, ОСОБА_2 прийняла у дар належну дарувальнику Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2015, вбачається, що ОСОБА_2 належить Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: дублікат договору дарування, частини квартири, посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кунгуровою О.С. 13.10.2004 за №8-5775.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія інформаційної довідки виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна КМДА від 28.11.2013 КВ-2013 №40225, з якої вбачається, що згідно з даними бюро, кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за:

- Ѕ частина ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.12.1993 Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва;

- Ѕ частина ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №2 від 13.10.2004 №8-5775.

Після смерті матері позивач звернувся до П`ятої київської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори Коробанової О.В. від 11.09.2019 вих. №2557/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану Ѕ частину квартири померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки оригіналу документу, що підтверджує право власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вищевказану Ѕ частину квартири у спадкоємця немає.

Згідно ст.5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України.

Згідно ст.49 Закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Позивачем при зверненні до П`ятої київської державної нотаріальної контори не було надано оригіналу документу, що підтверджує право власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідач позбавлений можливості задовольнити вимогу спадкоємця, оскільки це може призвести до порушення прав третіх осіб.

За таких обставин норми чинного законодавства зобов`язують нотаріуса видати заявнику постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Отже вбачається, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та з урахуванням норм чинного законодавства.

А відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись нормами Закону України «Про нотаріат», ст.ст.1223, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 13, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до П`ятої київської державної нотаріальної контори про визнання постанови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко