Справа № 522/6205/20
Провадження № 2з /522/292/20
УХВАЛА

02 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

15 квітня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 252 688,27 гривень.

21 квітня 2020 року провадження по справі відкрито, встановлений загальний порядок розгляду справи.

29 травня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, що зареєстровано на ім`я відповідача - ОСОБА_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_3 .

Заявник зазначає, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за Боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 295,7 кв. м., реєстраційний номер в ДРРП: 28220277. Позивачу неможливо встановити поточну ринкову вартість вищевказаного нерухомого майна, з огляду на відсутність доступу до нього з метою проведення оцінки, але інвентаризаційна оцінка квартири за договором купівлі-продажу складає 190 135,00 грн. Додатково надає копію договору купівлі-продажу квартира АДРЕСА_3 , укладеного 16.09.2009 року між чоловіком позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа Чепелєвою Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 7974, який підтверджує інвентаризаційну вартість нерухомого майна відповідача в сумі 190 135,00 грн., яка є меншою від суми заявленого позову. Крім того, зазначає, що відповідач вживає заходи щодо продажу нерухомого майна, що підтверджується фотографіями розміщення об`яви на сайті агентства нерухомості «Стандарт» та у вікнах квартири АДРЕСА_4 . Таким чином, відповідач вживає заходи реалізації нерухомого майна, що зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Відповідач громадянин іншої держави, постійно їздить за кордон, тому існує загроза того, що він може продати належне йому нерухоме майно та виїхати за кордон, що зробить неможливим виконання судового рішення. Вважає, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість його відчужити. В разі необхідності вжиття заходів зустрічного забезпечення, вмотивованого та обґрунтованого клопотання Відповідача, вважає за можливе розглянути питання внесення гарантійного внеску на депозитний рахунок суду.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 252 688,27 гривень, як вартість відновлювальних ремонтних робіт для усунення заподіяної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_5 .

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу та має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 295,7 кв. м. належить відповідачу громадянину Французької Республіки ОСОБА_2 .

Інвентаризаційна оцінка зазначеного нерухомого майна становить 190 135,00 грн, що є меншою від суми заявленого позову про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 252 688,27 гривень.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та з урахуванням роз`яснень Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Отже, заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить відповідачу, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту на майно відповідача може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити нерухоме майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання рішення суду, в разі задоволення позову. При цьому суд приймає до уваги, що відповідач є громадянином іншої держави та вживає заходи для відчуження належного йому нерухомого майна.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки.

Враховує ціну позову та співставляючи її з потенційною вартістю зазначеного нерухомого майна, суд дійшов висновку, що наразі позивачем дотримано в повному обсязі принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а тому задовольняє вимоги про накладення арешту в межах забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 252 688,27 гривень задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 .

Направити примірник ухвали про забезпечення позову учасникам справи та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 .

Боржник: ОСОБА_2 , громадянин Французької Республіки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН в Україні НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ; мешкає: АДРЕСА_8 .

Суддя Л. М. Чернявська