Справа № 175/5125/19
Провадження № 2/175/1480/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Новік Л.М.,

за участю секретаря - Сапай О.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Слобожанське Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років померла її мати, ОСОБА_3 , про що 24 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №126. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть виданого виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області серія НОМЕР_1 від 24.10.2013 року. Крім того, факт перебування її у родинних відносинах з матір`ю, ОСОБА_3 , засвідчується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 25.10.1977 року. За час свого життя її мати, ОСОБА_3 , залишила на її ім`я та на ім`я сестри (відповідача) заповіт посвідчений 31 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Руденко В.А. і зареєстрований в реєстрі за №1107.

У відповідності до змісту заповіту у випадку своєї смерті її мати, ОСОБА_3 , заповіла їй, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 Ѕ частину житлового будинку НОМЕР_4 ( чотириста дев`яносто один ) з відповідною частиною господарських будівель та споруд , та земельну ділянку площею 0,0325 (нуль цілих триста двадцять п`ять десятитисячних) га, на якій розташована ця частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаним заповітом ОСОБА_3 , також заповіла її сестрі, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/2 (одну другу) частину житлового будинку НОМЕР_4 ( чотириста дев`яносто один) з відповідною частиною господарських будівель та споруд , та земельну ділянку площею 0,1175 (нуль цілих одна тисячна сто сімдесят п`ять десятитисячних) га, на якій розташована ця частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вона з сетрою спадщину прийняли. На виконання заповіту приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Руденко В.А. і зареєстрованого у реєстрі за №1107, Держаний нотаріус Кобрусєва Л.В., Дніпровської районної державної нотаріальної контори видала ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.07.2017 року серія НМО 911042, на 1/2 житлового будинку загальною площею 127,0 кв.м, житловою площею 89,7 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташованих на земельній ділянці площею 0,1500 га.

Крім того, її право власності 1/2 житлового будинку загальною площею 127,0 кв.м, житловою площею 89,7 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , було зареєстровано Держаним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно про що надано витяг №92249312 від 18.07.2017.

Не дивлячись на те, що право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,1500 га кадастровий номер :01:009:0205, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 928933 від 02.12.2011 року, державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом, про що виніс відповідну постанову.

Згідно до тексту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2017 року Держаний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В., не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відповідно до пункту 5.1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№296/5 від 22.02.2012 року), при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту; заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Але у заповіті ОСОБА_3 , посвідченого 31 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Руденко В.А., зареєстрованого в реєстрі за №1107 вказано, що земельна ділянка площею 0,1500 гектарів заповідається наступним чином: « ОСОБА_1 - 0,0325 га земельної ділянки. ОСОБА_2 - 0,1175 га земельної ділянки», тобто у заповіті зазначено розміри заповіданих часток землі у гектарах, а не у частках. Таким чином визначити частки самостійно неможливо: Державний акт на земельну ділянку виданий на цілу земельну ділянку площею 0,1500 га. Таким чином, державний нотаріус Кобрусєва Л.B. відмовив мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

З метою визначення частки кожного співвласника вважає: 0,1500 га складається з 60 рівних частин (60/60), 0,0025 га це площа, яка відповідає 1/60 частині земельної ділянки, де (0,0025 га = 0,1500 га/60 частин). Відповідач отримав у власність за заповітом 0,1175 га, яка відповідає 47/60 частині земельної ділянки (0,1175 га / 0,0025 га = 47). Позивач отримав у власність за заповітом 0,0325 га, яка відповідає 13/60 частині земельної ділянки (0,0325 га/0,0025 га = 13). Отже, Позивачу належить 13/60 частини земельної ділянки загальною площею 0,1500 га кадастровий номер :01:009:0205, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці мають право звернутися з позовом про захист їх прав у судовому порядку.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3 право власності на 13/60 частини земельної ділянки загальною площею 0,1500 га кадастровий номер :01:009:0205, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку підготовчого судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Від відповідача до початку підготовчого судового засідання надійшла заява про визнання позову, в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у підготовчому судовому засіданні.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис №126 від 24.10.2013 року (а.с.9).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт від 31.10.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А. 31.10.2012 року, згідно умов якого заповіла: 1)належну їй 1/2 (одну другу) частину житлового будинку НОМЕР_4 (чотириста девяносто один) з відповідною частиною господарських будівель та споруд, та земельну ділянку площею 0.0325 (нуль цілих триста двадцять пять десятитисячних) га, на якій розташована ця частина жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Дніпропетровськ; 2) належну їй 1/2 (одну другу) частину житлового будинку НОМЕР_4 (чотириста девяносто один) з відповідною частиною господарських будівель та споруд, та земельну ділянку площею 0.1175 (нуль цілих одна тисяча сто сімдесят п`ять деся і тисячних) га, на якій розташована ця частина жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Дніпропетровськ.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серія ЯЛ №928933 від 02.12.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01416, вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Як вбачається з копії спадкової справи №174/2014 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями за заповітом після її смерті є: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , які спадщину після смерті матері прийняли та частково оформили спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.07.2017 року на ім?я ОСОБА_1 на спадщину на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.07.2017 року на ім?я ОСОБА_2 на спадщину на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., вбачається, що у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку позивачу та відповідачу було відмовлено, так як відповідно до пункту 5.1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№296/5 від 22.02.2012 року), при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту; заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Але у заповіті ОСОБА_3 , посвідченого 31 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Руденко В.А., зареєстрованого в реєстрі за №1107 вказано, що земельна ділянка площею 0,1500 гектарів заповідається наступним чином: « ОСОБА_1 - 0,0325 га земельної ділянки. ОСОБА_2 - 0,1175 га земельної ділянки», тобто у заповіті зазначено розміри заповіданих часток землі у гектарах, а не у частках. Таким чином визначити частки самостійно неможливо: Державний акт на земельну ділянку виданий на цілу земельну ділянку площею 0,1500 га.

Спадкодавець у заповіті розпорядилася належною їй земельною ділянкою розділивши її між спадкоємцями не в частинах, а шляхом розподілення у гектарах, відповідач отримала у спадщину за заповітом 0,1175 га земельної ділянки, яка відповідає 47/60 частині земельної ділянки, позивач отримала у спадщину за заповітом 0,0325 га земельної ділянки, яка відповідає 13/60 частині земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України,спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України,до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідність дост.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимогстатті 1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні устаттях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно дост.41 Конституції України, ч. 1 ст.319, ч. 1 ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно дост. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Проте відповідно дост. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а також враховуючи, що визнання права власності на 13/60 частин земельної ділянки за позивачем не порушуватиме права та інтереси інших осіб, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. ст.ст. 8, 12, 81, 200, 247, 259, 260, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 13/60 частини земельної ділянки загальною площею 0,1500 га кадастровий номер :01:009:0205, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік