Справа № 172/1414/19
провадження у справі № 2/0285/553/20
11 червня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
сторони по справі: позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач Ванат М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До суду з позовом звернувся позивач АТ КБ «ПриватБанк» та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 28 782,43 грн. за кредитним договором № б/н від 08.09.2008 рокута судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення.
У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні.
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 08.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (надалі - Банк), укладено кредитний договір з ОСОБА_1 згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1100,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 13).
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач зобов`язання своєчасно не виконав та не повернув банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості.
Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків.
Між сторонами в справі виникли правовідносини щодо виконання цивільно-правових угод, а саме: кредитного договору.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
У встановлений договором та законом термін відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків не приймав, тому обгрунтованими є позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 821,17 грн. та за комісією у розмірі 0,02 грн.
Проте, також встановлено, що термін дії картки № НОМЕР_1 закінчився у грудні 2011 року (а.с. 46, 63).
Тобто, кредитний договір припинив свою дію у 31.12.2011 року, однак, як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 30.10.2019 року, позивач продовжив нараховувати відсотки після припинення договору.
Оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит), суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення відсотків, які нараховані після 31.12.2011 року, не підлягають задоволенню.
Саме до такого висновку дійшла ВП Верховного суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 ( провадження №14-10цс18).
Відтак обгрунтованим є стягнення відсотків з відповідача на користь позивача станом на 31.12.2011 року (а.с. 10) у розмірі 641,69 грн.
Також оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року № 206/931/16-ц.
З метою уникнення від подвійної відповідальності в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по пені в розмірі 5179,98 грн. необхідно відмовити, стягнувши штраф у розмірі 250 грн. (фіксовану частину) та його відсоткової частини, який складає 5% від загального розміру боргу у розмірі 73,14 грн. (821,17+641,69/100*5).
Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, Перехідними положеннями ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.09.2008 року у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 02 копійки, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 821,17 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 641,69 грн., заборгованості за комісією - 0,02 грн., штрафи 250 грн. (фіксована частина), 73,14 грн. (відсоткова складова) та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційний розгляд справи.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного тексту рішення 16.06.2020 року.
Головуюча суддя Т.Г. Заполовська