Провадження № 22-з/801/51/20
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Береговий О. Ю.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Панасюка О.С., Якименко М.М.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» про визнання наказу щодо відсторонення від роботи незаконним, його скасування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2020 року залишено без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду від 31 січня 2020 року залишено без змін.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року задоволено.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року скасоване та ухвалено нове.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 6550,00 грн.

02 червня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що позивачем здійснено оплату правової допомоги адвокату ОСОБА_2 в розмірі 2925 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Частинами другою-п`ятою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно зі статтею137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення подана в визначений законом строк.

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи міститься договір, укладений між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 про надання правничої допомоги від 05 серпня 2019 року, предметом якого є надання адвокатом правової допомоги клієнту (а.с. 106).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем подано до суду акт №4 приймання передачі наданої правової допомоги від 01 червня 2020 року, вартість якої склала 2925, 00 грн. (а.с. 188), довідку від 01 червня 2020 року видану адвокатом Савченко І.А., відповідно до якої ОСОБА_1 оплачені послуги, передбачені п. 2.1. 2.5. розділу 2 додатку № 1 до договору № 11/19 про надання правової допомоги від 05 серпня 2019 року на загальну суму 2925, 00 грн.(а.с.189) та звіт про виконану роботу (надані послуги) від 01 червня 2020 року, відповідно до якого адвокатом Савченко І.А. надано професійну правничу допомогу в обумовленому договором від 05 серпня 2019 року № 1 обсязі (а.с. 190).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що постановою суду апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року і залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» про визнання наказу щодо відсторонення від роботи незаконним, його скасування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, то відповідно до частин 1 і 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (за складання апеляційної скарги) пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1462,50 грн., про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове судове рішення.

Керуючись статтями 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1462,50 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді О.С. Панасюк

Т.М. Якименко