Дата документу 24.06.2020 Справа № 336/5305/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5305/19 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/1953/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до АТ ОГС «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаззбут» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ ОГС «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаззбут» про захист прав споживача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року позовну заяву було залишено без розгляду, з підстав, передбачених ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про залишення позову без розгляду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, не зважив на те, що стороною позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням на території України карантину, та на рекомендації Ради суддів України, надані у листі від 11 березня 2020 року, утриматись учасникам судових процесів від участі у судових засіданнях.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу.

Представник АТ ОГС «Запоріжгаз» заперечувала проти скарги, вказуючи, що клопотання про відкладення розгляду справи позивачем подано у неналежний формі, а саме, без вчинення на ньому електронного підпису, а тому не могло бути прийнято судом до уваги. Відтак, суд обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача в судове засідання.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, врахувавши відзив відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що на-

лежним чином сповіщений про час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 повторно

не з`явився у судові засідання без поважної причини, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає право суду залишити позовну заяву без розгляду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки при постановленні своєї ухвали місцевим судом було порушено норми процесуального права.

Частина 2 ст. 223 ЦПК України визначає вичерпний перелік підстав відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Здійснивши аналіз указаних норм законодавства, можна зробити висновок, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції підставою для залишення позовної заяви без розгляду стали неявки позивача в судові засідання, призначені на 15 квітня 2020 року та 16 березня 2020 року, а також неповідомлення позивачем причини своїх неявок .

Як вбачається із матеріалів справи, до судового засідання 16 березня 2020 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 110), тому розгляд справи було відкладено на 15 квітня 2020 року (а.с. 128).

Матеріалами справи підтверджено, що 25.03.2020 року ОСОБА_1 отримав судову повістку про виклик в судове засідання, призначене на 15 квітня 2020 року на 10-30 год. (а.с. 133).

В це судове засідання позивач знову не з`явився, але його представник ОСОБА_2 направив електронною поштою до Шевченківського районного суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке було зареєстровано за вхідним номером № 924/20 та роздруковано 15.04.2020 року о 9-39 год., тобто до початку судового засідання, яке було призначено на 10.30 год. (а.с.138-144).

Однак вказане клопотання було залишено поза увагою суду першої інстанції та йому не було надано відповідної правової оцінки. Натомість, вбачається, що суд його взагалі не обговорював щодо неналежності форму, змісту чи неповажності викладених в ньому причин для відкладення розгляду справи.

Судом лише зазначено, що позивач не повідомив суд про причини своєї неявки, не надав доказів того, що існують обставини, що унеможливлюють його явку у призначене на 15.04.2020р. засідання.

Між тим, в заяві, отриманої на електронну пошту суду, позивач зазначив, що не має можливості з`явитись до суду через прийняті в Україні карантинні заходи. Тобто, наразі, сповістив саме поважні причини з огляду на наступне.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами) з 22 березня 2020 року на всій території України установлено карантин, який наразі продовжено до 22 червня 2020 року. У зв`язку з чим Радою суддів України 16 березня 2020 року з метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19 рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України та, зокрема, судам рекомендовано роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами; учасникам судових засідань рекомендовано подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабкість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

15 квітня 2020р., коли суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, в Україні саме тривали суворі карантинні заходи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не вправі був залишати позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 379, 382 384, 389,390 ЦПК України ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складений 25 червня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.