Справа № 206/2603/20
Провадження № 2-н/206/99/20
У Х В А Л А

15 червня 2020 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Кушнірчук Р.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали поданої заяви та доданих до неї документів, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

При цьому, за змістом статті 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Однак, заявником не додано копію заяви про видачу судового наказу для направлення боржникові у разі видачі судового наказу.

Між тим, ЦПК України не передбачено таких вимог для подачі заяви про видачу судового наказу, як необхідність надання її копії з додатками для боржника.

Зважаючи на приписи ч. 1 та ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне у даному випадку застосувати положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу не зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено залишення без руху заяви про видачу судового наказу, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку також підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви.

За таких обставин заяву про видачу судового наказу відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху і надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 залишити без руху.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити заявнику строк, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити, що у випадку не усунення в зазначений строк заявником недоліків заяви, вона буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Кушнірчук