Справа № 481/303/20
Провадж.№ 2/481/146/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 червня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

за участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

встановив:

представник позивача звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № НОМЕР_1 _CARD від 16 грудня 2017 року в розмірі 21106 гривень 02 копійок. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2102 гривня 00 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 грудня 2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № НОМЕР_2 . Відповідно до п. 1.1.1. Договору, банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типа MasterСard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Згідно п. 1.1.2. Договору, банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної лінії. Пунктом 1.2. договору передбачено, що кредит надається в межах кредитного ліміту, який складає 19999 гривень. Держатель приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах в строки та в порядку, що передбачені цим договором. Строк користування кредитною лінією становить 3 (три) роки з моменту підписання банком та держателем договору (п. 1.4.). Отже, банк видав кредитну картку типа MasterСard Standard відповідачу з кредитним лімітом 19999 гривень на строк 3 (три) роки. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями, що призвело до виникнення заборгованості, яка дорівнює 21106 гривень 02 копійок. 26 березня 2019 року з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, яку було відповідачем проігноровано. Зазначені обставини стали підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явилась. Надала суду заяву в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і в задоволенні позову слід відмовити, ухваливши заочне рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

16 грудня 2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № НОМЕР_3 , яким передбачено, що: банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типа MasterСard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки (п. 1.1.1.); банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної лінії (п. 1.1.2.); кредит надається в межах кредитного ліміту, який складає 19999 гривень (п. 1.2.); держатель приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах в строки та в порядку, що передбачені цим договором; строк користування кредитною лінією становить 3 (три) роки з моменту підписання банком та держателем договору (п. 1.4.); за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами Банку та на дату укладення Угоди розмір процентної ставки становить 40% по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 процентів за день. Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань (п. 1.5.); за користування Кредитною лінією, наданою Держателю протягом Розрахункового циклу, Держателю встановлюється пільговий період % користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається Правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0.01 % річних (п. 1.6.); підписанням цього Договору Держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Публічного Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, Правил та Тарифів Банку, з якими він ознайомився сам та зобов`язується ознайомити кожну довірену особу (п. 1.7); Держатель заявляє, гарантує та підтверджує, що Банк надав Позичальнику в письмовій формі та в повному обсязі та в повному об`ємі інформацію передбачену п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (п. 2.1.); невід`ємною частиною цього Договору є Правила кредитування, що розміщенні на сайті Банку. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений з Правилами Кредитування, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними, а також підтверджує факт отримання примірника правил кредитування (п. 2.3)./а.с. 4,5/

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № №201735661_CARD від 16.12.2017 року, укладеним між сторонами, станом на 04.07.2019 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість 21106,02 грн., а саме: 19439, 93 грн. використаних кредитних коштів, 724,10 грн. плати за обслуговування та смс, 501,99 грн. відсотків за користування кредитними коштами, штрафу у розмірі 450 грн. /а.с. 12, 13/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, стягнути складові повної вартості кредиту, зокрема, прценти на користування кредитними коштами та штраф.

Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобовязання за кредтним догорвом та виготовив відповдіачу кредитну картку із кредитним лімітом 19999 гривень, а відповідач не виконав взяті на себе за кредитним договором № №201735661_CARD від 16.12.2017 зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитним договром у розмірі 21106,02 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 6 ст. 95 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими. Сторони, укладаючи кредитний договір обумовили у письмовому вигляді усі істотні умови такого договору, а отже такий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволено позов у повному обсязі, тому витрати, пов`язані з розглядом справи, слід стягнути із відповдіача на користь позивача.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» (, МФО 300528, адреса: вул.Жилянська, 43 м.Київ, 01033) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №_CARD від 16 грудня 2017 року в розмірі 21106 (двадцять один тисяч сто шість) грн. 02 коп. та судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві ) грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.06.2020 року.

Суддя І.І. Ціпивко