Ухвала

28 травня 2020 року

м. Київ

справа № 201/11872/19

провадження № 61-8172ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позову зазначав, що виплата пенсії йому проводилась через відділення поштового зв`язку, тому він звертався до відповідача із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги шляхом перерахуванням на його поточний рахунок у AT «Ощадбанк». Відповіді на свою заяву він не отримав, форма виплати пенсії після звернення не змінилась, у зв`язку з чим звернувся зі скаргою до відповідача з вимогою здійснювати виплату пенсії перерахуванням її на поточний рахунок позивача в АТ «Ощадбанк», однак відповіді на скаргу не отримав. Позивач вважає, що вказаною бездіяльністю відповідач завдав йому моральної шкоди. Крім того, вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому заподіяна матеріальна шкода, яка виражається у тому, що AT «Ощадбанк» здійснив з власної ініціативи переказ в сумі 20 грн з його поточного рахунку у AT «Ощадбанк» як комісію за обслуговування неактивного карткового рахунку позивача.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд відшкодувати заподіяну моральну шкоду грошима у розмірі, визначеному судом на свій розсуд відповідно до норми частини третьої статті 23 ЦК України, а також відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 20 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

18 травня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить у повному обсязі скасувати вищевказані рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року дану справу визнано малозначною та відкрито спрощене провадження у справі.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, а також беручи до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року ухвалені у малозначній справі, вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук