Справа № 521/8766/20
Провадження 2-з/521/138/20
Ухвала

про забезпечення позову

10 червня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів у сумі 95 тисяч гривень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів у сумі 95 тисяч гривень.

09 червня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, яким остання просила накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz» А-180, номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності відповідачу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, посилаючись на викладені в позовній заяві твердження, заявник зазначила, що вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, отриманих нею згідно розписки, у сумі 95 (дев`яносто п`ять) тисяч гривень. Зазначені кошти бралися у борг для придбання транспортного засобу «Mercedes-Benz» А-180, номерний знак НОМЕР_1 , на який заявник просить накласти арешт.

В узгоджені розпискою строки, відповідач кошти не повернула і станом на час звернення до суду, сума боргу залишилась непогашеною в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, вказаних в ст. 150 ЦПК України, може істотно порушити її права, оскільки з боку відповідача можлива реалізація транспортного засобу, що унеможливить, у разі задоволення позову, виконання в подальшому рішення суду, а тому просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування зазначеної заяви, приходить до висновку про таке.

Статтею 149 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову.

Так, згідно частини першої зазначеної статті, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову, відповідно до якого, позов забезпечується накладенням, зокрема, арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України також встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України, від 22.12.2006 року, №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, предметом спору є грошові кошти у розмірі 95 (дев`яносто п`ять) тисяч гривень.

Згідно до заяви про забезпечення позову, позивач просить суд в порядку п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, накласти арешт на майно, що належить відповідачу і знаходиться у неї, оскільки реалізація транспортного засобу «Mercedes-Benz» А-180, номерний знак НОМЕР_1 , який є єдиною власністю відповідача, унеможливить виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у сумі 95 (дев`яносто п`ять) тисяч гривень.

Судом встановлено, що вартість транспортного засобу «Mercedes-Benz» А-180, номерний знак НОМЕР_2 , становить приблизно 97 000 (дев`яносто сім тисяч) гривень. придбано його було за 1500 євро, що в гривневому еквіваленті становить 46630 (сорок шість тисяч шістсот тридцять) гривень, та на розмитнення витрачено 45600 (сорок п`ять тисяч шістсот) гривень, що підтверджується копією митної декларації, доданої до заяви про забезпечення позову.

Згідно із ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До розгляду заяви, заявником сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд застосовує зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого, в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зустрічне забезпечення у даній справі застосуванню не підлягає.

Отже, виходячи з досліджених у судовому засіданні матеріалів заяви та системного аналізу наведених норм права, суд прийшов до висновку, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову, передбачений нормами чинного законодавства, є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення.

Керуючись ст. 149, ст. 151-154, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів у сумі 95 (дев`яносто п`ять) тисяч гривень, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль, марки «Mercedes-Benz» А-180, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , 1964 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів, одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену Законом.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено, у порядку та строки, передбачені ст. 153, 353, 354 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Н.В. Мирончук