Справа № 333/7269/19
Провадження № 2/333/852/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

при секретарі Єрохіної А.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду

м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) про визначення додаткового строку про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті бабусі відкрилась спадщина квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначену квартиру, яка належала його дідусю ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкувала ОСОБА_2 , про що свідчать свідоцтво про право на спадщину за законом та відповідні зміни, внесені до технічного паспорту.

На початку жовтня 2019 року ОСОБА_1 дізнався про те, що бабуся ОСОБА_2 склала заповіт на його ім`я, яким заповіла йому квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

06.12.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було повідомлено про неможливість заведення спадкової справи, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. У зв`язку з тим, що спадкоємець за заповітом не подав заяву при прийняття спадщини впродовж 6 місяців з моменту смерті ОСОБА_2 і не був зареєстрований на день смерті з померлою ОСОБА_2 за однією адресою, строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустив.

Своєчасно із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 не звернувся, оскільки переніс тяжку операцію, знаходився на лікуванні відразу після поховання бабусі. Крім того, взагалі, не знав про наявність заповіту, через що й пропустив строк для подачі заяви для прийняття спадщини. Також, ОСОБА_1 вважав, що прийняв спадщину фактично, так як на останнім часом постійно проживав в спірній квартирі і здійснював догляд за бабусею.

Тому, ОСОБА_1 просить суд визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у три (три) місяці з моменту набрання законної сили даним рішенням суду.

27.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, на підставі ч. 1 ст. 189 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

28.01.2020 року до суду надійшов відзив на позов. Заперечення проти позову обґрунтовані наступним.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Твердження позивача щодо пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причин юридичної необізнаності та скрутного фінансового становища не можна віднести до поважних причин пропуску строку. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Вважають, що позивачем не доведено поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, просять у позові відмовити.

25.02.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив. ОСОБА_1 зазначає, що юридична необізнаність про наслідки невчасного прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Взагалі про наявність заповіту він дізнався випадково, лише під час прибирання в квартирі. Лише тільки після того, як роз`яснив нотаріус, він дізнався, що пропустив строк і своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Також, зазначив, що після смерті бабусі він знаходився в скрутному матеріальному становищі, хворів, переніс операцію.

Ухвалою суду від 26.02.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав на позовних вимогах, просив суд надати додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_2 . Додатково зазначив, що йому на початку березня 2019 року було проведено операцію куприновій кістці. Деякий час (приблизно два місяці) він вимушений був дотримуватись постільного режиму і з квартири практично не виходив. ОСОБА_2 хворіла, він деякий час з нею мешкав, допомагав по господарству, в березні бабусі стало гірше і ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла. Похованням бабці займався він. Після смерті ОСОБА_2 у квартирі два місяці ніхто не мешкав, потім поступово почали розбирати речі і документи останньої. В жовтні 2019 року знайшов заповіт, за яким ОСОБА_2 заповідала йому квартиру, хоча за життя про це вона нічого йому не казала. Він звернуся із заповітом в нотаріальну контору, де йому роз`яснила нотаріус, що він пропустив шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини і рекомендувала звернутись до суду.

Представник Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради Абрамян А.Л. в судове засідання не з`явилась, про день, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, у відзиві на позов просила провести розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він є батьком позивача. Його матір ОСОБА_2 , мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла. Разом із ОСОБА_2 деякий час мешкав син ОСОБА_1 , потім він. Похованням матері займався ОСОБА_1 . Після смерті у квартирі ніхто не мешкав, коли почали наводити порядок, то знайшли заповіт, яким ОСОБА_2 заповіла квартиру онуку ОСОБА_1 . Жодних заперечень з цього приводу він не має. У нотаріуса дізнались, що син пропустив строк для прийняття спадщини, але це сталося тому, що син певний час хворів і про наявність заповіту ніхто не знав. З приводу заповіту за життя ОСОБА_2 остання зазначала, що, можливо складе на онука, але достовірно про це йому відомо не було.

У суді свідок ОСОБА_5 зазначив, що він є другом ОСОБА_6 . У лютому чи березні 2019 року позивачу зробили операцію. Останній після операції два місяці знаходився вдома, так як йому було важко пересуватись. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача, він допомагав ОСОБА_7 з організацією поховання. У період березня-квітня 2019 року він часто приїздив до позивача та робив йому перев`язки.

Вислухавши думки учасників процесу, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач є онуком ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 16.03.2019 року (а.с. 8).

ОСОБА_2 склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 1186, відповідно до якого померла заповіла все належне їй майно своєму онуку ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до технічного паспорта на квартиру та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2010 року квартира АДРЕСА_3 , на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с. 9-14).

З повідомлення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. № 319/01-16 від 06.12.2019 року встановлено, що 06.12.2019 року звернувся ОСОБА_1 з приводу подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, починається з часу відкриття спадщини, тобто з 16.03.2019 року, сплинув 16.09.2019 року (а.с. 17).

На запит суду Шоста Запорізька державна нотаріальна контора повідомила, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Згідно медичної документації: 16.01.2019 року позивач звертався за допомогою до хірурга; з 01.03.2019 року по 12.03.2019 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Запорізька багатопрофільна клінічна лікарня № 9» (виписаний з лікарні, але продовжує хворіти); 16.04.2019 року, 26.04.2019 року звертався до лікарні зі скаргами на погане самопочуття після операції (а.с. 54-57).

Також, позивачем надано до суду копії документів, які підтверджують, що похованням померлої ОСОБА_2 займався саме ОСОБА_1 (а.с. 67-72 ).

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тобто підставами надання додаткового строку: 1) наявність перешкод у спадкоємця для подачі заяви; 2) визнання цих обставин поважними.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 поважними причинами строку визначаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивач обґрунтував поважність пропуску строку для прийняття спадщини тим, що на протязі тривалого часу після смерті бабусі він хворів, знаходився на лікуванні, при цьому про наявність заповіту дізнався лише у жовтні 2019 року. Ці обставини підтвердилися показаннями свідків.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці, оскільки такий строк буде достатнім для реалізації позивачем свого права на подачу заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст. 1272 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 16, 57, 58, 60, 209, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 2 (два) місяці з моменту набрання цим рішення суду законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.05.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С. Холод