У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання - Чехун Ю.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовними вимогами Моторного (транспортного) страхового бюро України до Страхової компанії «Нова» про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2019 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 року головуючим суддею по названій справі визначено суддю Панченко О.М. (а.с. 45).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року було відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 47).

В судовому засіданні - 27.05.2020 року представником позивача було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного - СК «Нова». А також, заявлено усне клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки після заміни сторони відповідача по справі сторонами будуть юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо заявленого клопотання представника позивача щодо заміни сторони відповідача у справі та закриття провадження та просив суд стягнути з позивача понесені ОСОБА_3 витрати на правову допомогу, у зв`язку з необгрунтованими діями позивача щодо пред`явлення даного позову до неналежного відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 27.05.2020 року клопотання представника позивача - задоволено. Замінено неналежного відповідача у справі ОСОБА_3 на належного ПрАТ «СК «Нова».

Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України в листопаді 2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в порядку регресу. Під час розгляду справи в суді позивач прийшов до висновку про пред`явлення даного позову до неналежного відповідача, у зв`язку з чим представником останнього було заявлено в судовому засіданні відповідне клопотання про заміну неналежного відповідача з фізичної особи - ОСОБА_3 на належного відповідача юридичну особу ПрАТ «СК «Нова».

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно із вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Виходячи з того, що сторонами у справі є юридичні особи, суд погоджується зі стороною позивача, що даний спір підвідомчий господарському суду, а відповідно справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підсудна розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, провадження у справі слід закрити на підставі ст. 255 ч. 1 п.1 ЦПК України.

Стосовно відшкодування понесених ОСОБА_3 витрат на правову допомогу, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , з огляду на наступне.

Положеннями статті 142 ЦПК України передбачено розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Так, частиною 5 даної станні вказано, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Подання стороною позивача клопотання про закриття провадження у справі є правом останнього. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Отже, саме по собі подання заяви/клопотання про закриття провадження у справі не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає в діях сторони позивача необгрунтовних дій стосовно пред`явлення даного позову до неналежного відповідача, оскільки, як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, останньому стало відомо про неналежного відповідача у справі саме під час розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст. 255, 259, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до Страхової компанії «Нова» про відшкодування шкоди в порядку регресу, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали судом.

Головуючий: