___________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/164/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

14 травня 2020 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 з 01 січня 2013 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В своїй заяві посилається на те, що з 12 грудня 1981 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований відділом ЗАГС Малиновського району м. Одеси а/з № 1202. Після закінчення ОДУ ім. 1.1. Мечнікова вони були направлені на роботу, чоловік працював суддею Київського районного суду м. Одеси, суддею Одеського обласного суду, суддею апеляційного суду Одеської області з 26 липня 1993 p., 29 жовтня 2018 року він пішов на пенсію. Вона з лютого 1986 року по 12 березня 2019 року працювала адвокатом в AO «Юридична консультація Малиновського району м. Одеси. Зазначає, що з 2012 року практично не займалася адвокатською практикою, оскільки захворіла, що підтверджується виписками Одеського онкологічного диспансеру. У зв`язку зі станом здоров`я 12 березня 2019 року вона призупинила свою адвокатську діяльність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. На час смерті чоловіка, вона знаходилася на його утриманні, оскільки його дохід у виді заробітної плати, а згодом і пенсія, були основним та постійним джерелом доходу та існування сім`ї та значно перевищували її колишні доходи. Після смерті чоловіка вона фактично знаходиться без джерела існування, оскільки їх дочка працює та проживає у місті Рені Одеської області та не має можливості допомагати, оскільки має свою власну родину.

У зв`язку з вищевикладеним, вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту знаходження на утриманні чоловіка ОСОБА_2 для вирішення питання по призначенню в подальшому їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною заявою.

Згідно автоматизованого розподілу справу передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 18 травня 2020 року прийняла справу до свого провадження.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, однак, надав довідку про нараховані ОСОБА_2 суми пенсії за період з листопада 2018 року по березень 2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з 12 грудня 1981 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 .

В період даного шлюбу народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

16 липня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 .

У даному шлюбі народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис за № 1878.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник вказує на те, що на час смерті чоловіка, вона знаходилася на його утриманні, оскільки його дохід у виді заробітної плати, а згодом і пенсія, були основним та постійним джерелом доходу та існування сім`ї та значно перевищували її колишні доходи. Після смерті чоловіка, вона фактично знаходиться без джерела існування.

Дійсно, судом встановлено, що ОСОБА_2 працював суддею судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області з 26 липня 1993 року по 29 жовтня 2018 року, що підтверджується довідкою Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року № 106д.

Заявник, ОСОБА_1 , працювала у адвокатському об`єднанні «Юридична консультація Малиновського району м. Одеси». Свою діяльність зупинила 12.03.2019 року нам підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з довідки № 3 від 27.04.2020 року адвокатського об`єднання «Юридична консультація Малиновського району м. Одеси» , заробітна плата заявника становила: за 2013 рік - 10 350 грн.; за 2014 рік - 14 500 грн.; за 2015 рік - 12 600 грн.; за 2016 рік - 17 400 грн.; за 2017 рік - 38 400 грн.; за 2018 рік - 45 000 грн.; за 2019 рік - 8400 грн.

Натомість, згідно довідки Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, яка була дана на ухвалу суду від 18.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 за період з листопада 2018 року по березень 2020 року була нарахована пенсія в розмірі 843 295, 86 гривень.

Також, як вбачається з довідки про доходи № 677 від 26 жовтня 2018 року, заробітна плата ОСОБА_2 в період з січня по жовтень 2018 року становила 487 628, 46 гривень.

Тобто, надані суду документи беззаперечно свідчать про те, що дохід ОСОБА_2 значно перевищував дохід його дружини ОСОБА_1 , а від так доводи заявника відносного того, що основним та постійним джерелом доходу та існування сім`ї були кошти чоловіка - знайшли своє підтвердження.

До того ж суд бере до уваги, що з січня 2013 року ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний онкологічний диспансер», їй було зроблено операцію та з того часу вона фактично втратила працездатність, оскільки до й теперішнього часу потребує нагляду за хворобою та постійних дорого вартісних обстежень.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Частиною 2 цієї статті визначено хто відноситься до непрацездатних членів сім`ї, у тому числі і чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частина 3 статті визначає, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення .

Пунктом 8 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано роз`яснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2005 N 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити,чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК (за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

З представлених заявником доказів вбачається, що її доводи є законними та обґрунтованими, оскільки судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з померлим чоловіком ОСОБА_2 до моменту його смерті проживали разом, вели спільний бюджет та заявник у зв`язку зі станом здоров`я, перебувала на утриманні свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, суд вважає, що факт знаходження її на утриманні чоловіка знайшли своє підтвердження, а заява підлягає задоволенню.

Встановлення в судовому порядку зазначених фактів необхідне заявнику для отримання доходу для належного існування.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт знаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_2 з 01 січня 2013 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 16 червня 2020 року