Справа № 203/1880/20
УХВАЛА

04 червня 2020 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя шляхом визнання права власності.

Одночасно з позовною заявою представником позивачки було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження спірного майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Види забезпечення позову визначені ст.150 ЦПК України. Зокрема, п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено вимоги про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу з відповідачем, а також про поділ спільного майна шляхом визнання права власності за нею на квартиру АДРЕСА_1 та визнання за відповідачем права власності на автомобіль марки «Citroen C4 Picasso», 2015 р.в., н/з НОМЕР_1 та гараж № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Автомобіліст-1».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 18.05.2020 року, підтверджено реєстрацію права власності за відповідачем на квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи підстави та предмет пред`явленого позову, реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем в цілому, суд погоджується з доводами представника позивачки щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, оскільки відчуження відповідачем останньої на користь інших осіб може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову та унеможливить захист прав позивачки у обраний нею спосіб.

Також суд враховує, що накладення арешту не позбавляє власника майна права вільного користування належним йому майном та не потягне за собою витрат майнового характеру, а також положення п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України та роз`яснення п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» щодо можливості забезпечення позову майнового характеру шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В зв`язку з цим, суд також не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про заборону відповідачу вчиняти дії щодо відчуження спірної квартири, оскільки накладення на неї арешту є підставою для подальшого внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного обтяження, яке буде виключати можливість подальшого розпорядження цим майном. Тому вказаний спосіб забезпечення у вигляді заборони вчиняти певні дії є зайвим.

В частині накладення арешту та заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження транспортного засобу та гаражу, в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки надані позивачкою документи не свідчать про те, що на момент подачі заяви вказане майно зареєстровано на праві власності за відповідачем.

Крім того, згідно позовної заяви позивачка в порядку поділу майна просила визнати право власності на вказані транспортний засіб та гараж за відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,152,153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна НОМЕР_4 ), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення ухвали для виконання три роки, тобто до 04 червня 2023 року.

Суддя С.Ю.Казак