Справа № 495/6724/15-ц
Номер провадження 8/495/1/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у перегляді рішення за нововиявленими обставинами

09 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

секретаря судового засідання Славич Т.М.,

розглянувши заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року по справі №495/2373/14-ц за позовною заявою ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка ОСОБА_1 звернулась 16.09.2015 року до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року по справі №495/2373/14-ц за позовною заявою ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Свою заяву відповідачка ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідно до Постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі №6-396ц15, було висловлено правову позицію щодо неприпустимого зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, для цього необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Тому, відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Судами встановлено, що в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 111,1 АДРЕСА_2 .м., житловою - 45,5 кв.м. Зазначена нерухомість була передана згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. за реєстровим №6094, 07.09.2007 року до Іпотечного договору внесені зміни щодо його окремих положень. Як вбачається із домової книги, в цій квартирі була крім відповідачки, прописана її донька - ОСОБА_3 - мати малолітньої ОСОБА_4 , які разом вживали в цій квартирі. Відтак, як зазначає відповідачка, відсутність дозволу органу опіки і піклування при укладанні договору, де постійно проживала малолітня особа разом зі своїми законними представниками, а також юридична оцінка судом вказаних обставин з врахуванням позиції ВСУ має ключове значення для вирішення спору про виселення осіб з квартири, що є предметом іпотеки.

Оскільки, про вищезазначену Постанову ВСУ відповідачка ОСОБА_1 дізналась нещодавно, встановлений приписами п. 1 ч. 2 ст. 362 ЦПК України(в редакції, яка діяла на момент звернення з цією заявою) строк звернення до суду не минув, тому відповідачка просить свою заяву задовольнити, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року по справі №495/2373/14-ц за позовною заявою ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ АБ «Південний» відмовити у повному обсязі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується судовими повістками, що повернуті з відмітками «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не відомі.

В судове засідання представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, підтверджується судовими повістками, що повернуті з відмітками «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не відомі.

В судове засідання представник відповідача ПАТ АБ «Південний» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 , її представник та інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, про причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд розглядає дану заяву за їх відсутності, що відповідає положенням ч.1 ст.365 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з даною заявою).

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України(в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з даною заявою) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи відповідачки ОСОБА_1 стосовно її заяви, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року по справі №495/2373/14-ц за позовною заявою ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позовні вимоги ПАТ АБ «Південний» було задоволено у повному обсязі. Визнано за ПАТ АКБ "Південний" (65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, ідентифікаційний код юридичної особи: 20953647) право власності на квартиру АДРЕСА_3 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №В619 від 07.12.2006 року в сумі 24905,11 дол. США по тілу кредита та 385,84 дол. США по процентам за користування кредитом. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ПАТ АКБ "Південний" (65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, ідентифікаційний код юридичної особи: 20953647) перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_3 . Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2014 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Виконавчого комітету Білгород Дністровської міської ради як органу опіки та піклування відхилено, рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 травня 2014 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 17.04.2019 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року було скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було відмовлено.

Частина перша статті 58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. Тому суд обґрунтовано приходить до висновку про необхідність застосування норм цивільно-процесуального законодавства, які діяли на момент звернення з цією заявою до суду. Дане положення не застосовується щодо строку апеляційного оскарження даної ухвали, оскільки згідно норм ЦПК, які діяли на момент звернення до суду з даною заявою він складав п`ять днів, натомість в чинній редакції на момент винесення ухвали він складає п`ятнадцять днів (ч.1 ст. 354 ЦПК України).

Підставою для перегляду судового рішення у порядку, передбаченому главою 4 розділу V ЦПК України, можуть бути лише обставини, передбачені в статті 361 цього Кодексу (в редакції, що діяла на час звернення з даною заявою).

Відповідно до ст. 361 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення з даною заявою) рішення суду, що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставою для такого перегляду, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення з даною заявою)).

Із даної норми вбачається, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 361 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення з даною заявою) є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 3, 5 Постанови від 30.03.2012, № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст. 361 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 вищезазначеної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 вищевказаної Постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява №19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Обставина, на яку вказує відповідачка ОСОБА_1 , а саме прийняття відповідної Постанови судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України від 01.07.2015 року по справі №6-396ц15 не може бути обставиною для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в розумінні ст.361 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення з даною заявою до суду), адже дана Постанова була прийнята пізніше, ніж було винесено заочне рішення по даній справі та не є істотною обставиною, тобто такою, що може вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, адже в даній Постанові висловлена правова позиція ВСУ, проте ніяких доказів та обставин щодо даної справи нею не встановлено.

Таким чином, обставина, на яку посилається заявниця ОСОБА_1 у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, інших обставин, які б могли бути підставою для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, передбаченими статтею 361 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення з даною заявою до суду) заявниця та її представник не зазначили, отже підстав для скасування заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року суд не вбачає. Окрім того, Постановою Верховного Суду України від 17.04.2019 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року було скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 361-365 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення з даною заявою до суду), суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2014 року по справі №495/2373/14-ц за позовною заявою ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення- залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя