Справа № 212/8686/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Поперечної А.С.

представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 ; третя особа: відділ реєстрації місця проживання виконкому Покровської районної у місті ради Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

в листопаді 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 ; третя особа: відділ реєстрації місця проживання виконкому Покровської районної у місті ради Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку, який був уточнений в процесі розгляду справи.

В обґрунтування свого позову, позивачі зазначили, що позивач ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 .. Відповідач ОСОБА_2 з січня 2018 року всіляко чинить перешкоди позивачу ОСОБА_3 у користуванні квартирою, як власнику, які полягають у неможливості користуватись квартирою та проживати в ній. Позивачі змушені звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 21.06.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення суду у справі №212/1950/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки, що не перебувають у шлюбі, однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним та про визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги в уточненій редакції від 03.02.2020 року підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти зняття його з реєстраційного обліку.

Третя особа представник виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір дарування квартири, а саме: квартири АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранною А.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1336.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 ..

Відповідно до довідки № 83 від 06.11.2018 року виданою Криворізьким ОМДІС, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ..

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 в березні 2019 року звертався до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки, що не перебувають у шлюбі однією сім`єю, визнання договору дарування квартири недійсним, визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з жовтня 2011 року по жовтень 2018 року, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 03.12.2019 року.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_2 з грудня 2018 року в квартирі АДРЕСА_2 не проживає.

Відповідно до ст.379 Цивільного кодексу України, житлом фізичної особи є квартира або інше жиле приміщення, призначенні та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. При цьому власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї або інших осіб за своїм бажанням, у тому числі використовувати свою власність для проживання інших осіб на платній, тимчасовій основі, шляхом укладання з вказаними особами цивільно-правова угод піднайму або оренди квартири. Вказані права власника квартири не можуть бути обмежені.

Згідно ст.386 ЦК України держава забезпечує захист прав суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В силу ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування - розпорядження своїм майно.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач ніяких передбачених законом або договором, прав на користування майном позивача не має. Реєстрація відповідача в квартирі, що належить позивачу, порушує її законні права та інтереси та тягне для неї майнові збитки у вигляді сплати комунальних платежів за зареєстровану особу, яка фактично в квартирі не мешкає.

Так, в силу ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються з її для особистого проживання і проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

В силу ст. 155 ЖК України, власник квартири не може бути позбавлений права користування квартирою, а також не можуть бути обмежені його права. При цьому право на користування жилим приміщенням на рівні з власником квартири мають члені сім`ї власника. Перелік членів сім`ї власника жилого приміщення, які мають право на користування та проживання в квартирі на рівні з власником встановлений ч.2 ст.64 Житлового кодексу України. До членів сім`ї наймача належать дружина (чоловік), їхні діти і батьки. В окремих випадках членами сім`ї наймача можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно проживають з наймачем, ведуть з ним спільне господарство та мають спільний побут і взаємно піклуються один за одним.

Слід також зазначити, що аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач (цивільний чоловік матері власника) набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановив, що позивач ОСОБА_3 є власником квартири, з відповідачем спільним побутом не пов`язана та відповідач не є членом її сім`ї, а відтак право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 210/3435/17 (провадження № 61-7612св19).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивачів є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265-268 ЦПК України, суд-,

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 ; третя особа: відділ реєстрації місця проживання виконкому Покровської районної у місті ради Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні приватною власністю, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , 1951 року народження таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зазначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 01.06.2020 року.

Суддя: І. Я. Чорний