Справа № 161/8227/18 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/310/20 Категорія: 16 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Лимаря Р. С.,

представника позивача Максимовича О. В.,

представників відповідачів Черкавського С. М ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Садівничого товариства «Промінь», ОСОБА_5 про визнання незаконною передачі земельної ділянки та визнання права власності на садовий будинок, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась в суд із зазначеним позовом.

Позивач покликалась не, що її батько ОСОБА_6 був членом садівницького товариства «Промінь» та користувався земельною ділянкою АДРЕСА_1 НОМЕР_1 , на якій у 1990-1992 роках збудовав цегляний садовий будинок, господарську будівлю, металеву огорожу та висадив десять фруктових дерев.

У 2005 році ОСОБА_6 помер. Після смерті батька вона одержала свідоцтво на спадщину, користувалась по мірі можливості земельною ділянкою у садівницькому товаристві, з 2005 по 2012 рік від імені ОСОБА_6 сплачувала членські внески, хоча членство у товаристві не набула.

Крім того, ОСОБА_4 вказувала, що на початку 2018 року виявила факт зміни у вхідних дверях садового будинку замка та користування земельною ділянкою сторонньою особою. Після чого в адміністрації садівницького товариства з`ясувала, що рішенням конференції садівницького товариства «Промінь» від 18.02.2017 року було вирішено зазначену земельну ділянку № НОМЕР_1 передати іншій особі, а рішенням правління товариства від 29.12. 2017 року цю земельну ділянку передано відповідачу ОСОБА_5 .

У зв`язку із наведеним позивач ОСОБА_4 , уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення конференції садівницького товариства «Промінь» від 18.02.2017 року в частині вилучення у ОСОБА_6 земельної ділянки за № 1077 та визнати за нею право власності на садовий будинок, який розміщений на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_4 , покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було дано невірну правову оцінку статусу нерухомого майна садового будинку, збудованого ОСОБА_6 на спірній земельній ділянці, не враховано порушення відповідачем СТ «Промінь» встановленого статутом товариства порядку припинення права користування земельною ділянкою члена товариства за несплату членських внесків, та передання земельної ділянки у користування іншій особі-відповідачу ОСОБА_5 .

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі СТ «Промінь» та ОСОБА_5 , вважаючи, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, просили залишити його без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, садовий будинок на спірній земельній ділянці у садівницькому товаристві «Промінь» був побудований членом товариства ОСОБА_6 , який помер, без належного дозволу та проекту і не зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то він вважається самочинним будівництвом і не є предметом спадкування.

Крім того, суд вважав, що позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання неправомірним та скасування рішення конференції СТ «Промінь» про вилучення спірної земельної ділянки у ОСОБА_6 із-за несплати ним членських внесків, та за наявності на час вирішення спору права власності на цю ж земельну ділянку у відповідача ОСОБА_5 , є невірним і неефективним способом захисту порушеного права.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду неможна.

Встановлено, що батько позивача ОСОБА_6 з 23 грудня 1977 року був членом Луцького товариства садоводів-любителів «Мічурінець», правонаступником якого являється відповідач СТ «Промінь», та на підставі рішення виконкому Луцької міської ради депутатів трудящих № 242 від 3 квітня 1959 року користувався земельною ділянкою для садівництва № 1077, площею 600 кв.м. (а. с. 6, 22, 25 т.1).

З наявних у матеріалах справи: типового договору на будівництво садового будинку від 1990 року, укладеного між ОСОБА_6 і Луцьким ПМК-20 тресту «Луцькагробуд»; акта прийняття виконаних робіт по закінченому будівництвом об`єкта з підписами представника підрядника і замовника робіт; довідки про вартість виконаних робіт і затрат по технологічних етапах та комплексу робіт, за серпень 1990 року; висновку про вартість майна від 18 червня 2018 року,виданого оцінювачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 ; висновку № 21 судової інженерно-технічної експертизи від 30 жовтня 2019 року слідує, що у серпні 1990 року ОСОБА_6 на спірній земельній ділянці № НОМЕР_1 у СТ «Промінь» було побудовано двоповерховий, цегляний, з пічним опаленням, водопроводом, каналізацією, електрифікований садовий будинок, вартістю на момент оцінки 117810 грн, що є нерухомим майном (а.с. 40, 77-80, 141, 236-240 т. 1).

Також встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7 т.1). Після його смерті позивач ОСОБА_7 успадкувала 1/2 частину спадкового майна померлого, отримавши 20 березня 2006 року свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 8-9 т. 1). Після смерті батька позивач з 2005 року по 2012 рік сплачувала членські внески від його імені за користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 садівницькому товариству «Промінь» та доглядала за садовим будинком (а. с. 68 т. 1).

Постановою державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Севрюкової О. В. від 24 вересня 2018 року було відмовлено у видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, що розташований в СТ «Промінь», № НОМЕР_1 , що в с. Промінь Луцького району Волинської області, який належав ОСОБА_6 , із-за відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно (а. с. 117-118 т. 1).

Крім того встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на звітно-виборній конференції СТ. «Промінь» було прийнято рішення про вилучення земельної ділянки № НОМЕР_1 у члена садівницького товариства ОСОБА_6 за несплату членських внесків понад три роки (а.с. 21-29 т.2).

З наявних у матеріалах справи: попередження від 16 березня 2017року, акта обстеження неприватизованої садівничої ділянки № НОМЕР_1 від 17 листопада 2017 року вбачається, що повідомлення на ім`я ОСОБА_6 про необхідність погашення заборгованості по сплаті членських внесків перед садівницьким товариством «Промінь» були йому надіслані 17 березня 2017 року та 22 серпня 2017 року, тобто вже після прийняття рішення на конференції товариства про вилучення у нього спірної земельної ділянки № НОМЕР_1 (а.с. 66, 68 т. 1).

Згідно рішення правління СТ «Промінь» від 29 грудня 2017 року земельну ділянку № НОМЕР_1 було передано у користування відповідачу ОСОБА_5 , який на підставі рішення Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області від 22 грудня 2018 року набув право власності на вказану земельну ділянку, зареєструвавши його 8 січня 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 101 т. 1, а.с. 1-2 т. 2).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 статті 35 ЗК України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

За змістом ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю.

Згідно п. 1 розділу 2.4 статуту СТ «Промінь» члени товариства можуть будувати на відведених їм земельних ділянках за типовими або індивідуальними проектами будинки з опаленням, а також господарські споруди окремо або суцільно з будинком для утримання свійських птахів та тварин, зберігання господарського інвентарю та інших потреб, теплиці та інші споруди, в тому числі льохи, підвали криниці тощо.

Пунктом 5 розділу 3.1 статуту СТ «Промінь» передбачено, що у випадках припинення членства в товаристві за станом здоров`я або смерті, право на вступ у товариство надається одному із спадкоємців, без сплати вступних внесків. У разі відсутності спадкоємців ділянка переходить у власність товариства і використовується відповідно до рішення конференції.

Відповідно до п. 5 розділу 2.3 статуту передбачено, що у разі невиконання членом товариства вимог статуту, рішень правління, або конференції, він попереджається правлінням у письмовій формі про необхідність усунення порушення в місячний термін. В разі ігнорування попередження правління має повноваження здійснити заходи впливу (аж до виключення порушника із членів товариства) на основі положень даного статуту та законодавства України.

Згідно п. 6 п.п. 6.1, п. 7 розділу 3.1 цього Статуту припинення членства шляхом виключення здійснюється правлінням на підставі рішення конференції у випадках:

- несплати членських внесків, цільових внесків та інших обов`язкових платежів у розмірах та в термін 3 і більше років.

У разі виключення із членів товариства з причин зазначених п.п. 6.1 товариством порушується клопотання перед відповідними державними органами про припинення права приватної власності або користування земельною ділянкою.

Аналіз наведених норм матеріального права та зазначених положень статуту товариства дає підстави вважати, що земельна ділянка у садівницькому товаристві використовується членом товариства для закладення багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення садових будинків, господарських споруд. У члени товариства приймаються особи, які набули право власності або користування земельною ділянкою в територіальних межах товариства.

Членство у товаристві припиняється у випадку смерті особи і лише у разі відсутності спадкоємців ділянка переходить у власність товариства і використовується ним за рішенням конференції.

Виключення із членів товариства, у випадку несплати членських внесків понад 3 роки, можливе лише після обов`язкового письмового попередження члена товариства про необхідність усунення вказаного порушення, який і надалі ігнорує його виконання.

Таким чином наведені норми права, положення статуту товариства, встановлені обставини справи свідчать про те, що право на прийняття рішення щодо використання то товариством земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно: садовий будинок, плодові дерева, після смерті члена товариства можливе лише у випадку відсутності спадкоємців померлого, або за їх згоди.

Крім цього слід зазначити, що виключення ОСОБА_6 із членів товариства відбулося із порушенням вимог статуту товариства, оскільки попередження про необхідність сплати заборгованості за членські внески було надіслано на його адресу вже після прийняття конференцією самого рішення про виключення його із членів товариства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вилучення земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка знаходилась у користуванні члена товариства ОСОБА_6 , відповідачем СТ «Промінь» відбулося з порушенням вимог земельного законодавства та статуту товариства, а тому рішення конференції СТ «Промінь» від 18 лютого 2017 року про вилучення вказаної земельної ділянки у її користувача слід визнати незаконним.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_7 у визнання неправомочним зазначеного рішення конференції товариства підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову у цій частині.

Разом із тим, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_7 права власності на садовий будинок відповідає встановленим обставинам справи.

Згідно ст. ст. 1216, 1218, 1223 ч. 3 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_7 не було надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_6 на садовий будинок, що розташований в СТ «Промінь» на земельній ділянці № НОМЕР_1 , а саме технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, а також беручи до уваги ту обставину, що позов у вказаній частині був заявлений до неналежних відповідачів, то суд першої інстанції цілком підставно відмовив їй у визнанні права власності на садовий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача Садівничого товариства «Промінь» на користь апелянта необхідно стягнути судовий збір у розмірі (704,8+1057,2) 1762 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні неправомочним рішення конференції СТ «Промінь» від 18 лютого 2017 року щодо вилучення у ОСОБА_6 земельної ділянки № НОМЕР_1 , як таке, що прийняте судом з порушенням вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову у цій частині.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 381, 382, 384, ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року в частині відмови у визнанні незаконним рішення конференції Садівничого товариства «Промінь» від 18 лютого 2017 року в частині вилучення у ОСОБА_6 земельної ділянки під номером 1077 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати незаконним рішення конференції Садівничого товариства «Промінь» від 18 лютого 2017 року в частині вилучення у ОСОБА_6 земельної ділянки під номером 1077.

Стягнути з Садівничого товариства «Промінь» в користь ОСОБА_4 1762 гривень судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді