Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Справа № 133/851/20

17.06.2020

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого - судді Сороки Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.10.2008,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.10.2008, в сумі 66442,69 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 09.10.2008 між банком і відповідачем по справі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення діючого законодавства та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в повні мірі, у зв`язку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 04.03.2020 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 66442.69 грн., яка складається з: 4754.30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4754,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1861,39 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 56424.97 грн. нарахована пеня; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 3152,03 грн. штраф (процентна складова).Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.04.2020 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк.

Позивач з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, та без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в установлений судом строк не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без викли ку сторін. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до підписаної заяви з АТ КБ «ПриватБанк» від 09.10.2008, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Даний кредитний договір складається з Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умов та Правил надання банківських послуг.

Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 04.03.2020 має заборгованість перед позивачем в сумі 66442.69 грн., яка складається з: 4754.30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4754,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1861,39 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 56424.97 грн. нарахована пеня; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 3152,03 грн. штраф (процентна складова). Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача (а.с. 6-17).

Якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення .

ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив що він не звертався до АТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою з метою отримання банківських послуг за договором №б/д від 09.10.2008. Як доказ повідомив що - відсутність номера договору цивільно-правового характеру в цифрових знаках, відсутність копій паспорту громадянина з прописом на примірниках копій власноручно: свого прізвища, ім`я та по батькові, підпису та дати, це одна з умов отримання на руки Клієнтом так званої кредитної картки. Посилався на статтю 1055 ЦК України на Закон України «Про захист персональних даних»: ст.2 - визначення термінів;

ст.3 - законодавство про захист персональних даних;

ст.7 - особливі вимоги до обробки персональних даних;

ст.10 - використання персональних даних;

ст. 12 - зберігання персональних даних;

ст. 14 - поширення персональних даних;

ст. 20 - зміни та доповнення до персональних даних;

Заперечував про інформацію Позивача про те, що йому невідоме місце роботи та вид діяльності Відповідача. Адже АТ КБ «Приватбанк» видав картку KDV VISA термін дії 06/23 за № НОМЕР_1 з кодом SVV *7* від 11.01.2019 фізичній особі ОСОБА_1 від ФОП ОСОБА_2 можливо Позивач чи інші особи володіє (володіють) електронним ключем (електронний підпис) ФОП ОСОБА_1 , що зазначає сам позивач, посилаючись на вимоги п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України. Та в позивній заяві демонструє паперові носії копій документів, що посвідчують особу Відповідача ПІБ Українською мовою, позивача або представника чи іншої особи російською.

Також судом встановлено що, у заяві позичальника від 09.10.2008, на яку посилається банк у позовній заяві, як на кредитний договір, сторони обумовили ліміт коштів що було надано відповідачу, в сумі 500 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що між позичальником та банком було погоджено суму в розмірі 500 грн. , а позивачем не надано суду беззаперечних доказів того, що відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 66442,69 грн.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В разі укладення кредитного договору, відсотки за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

У заяві позичальника від 09.10.2008 вказана базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць, але не зазначено термін дії платіжної карти.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, пеня, а також штраф.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.10.2008, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та на Умови та Правила надання банківських послуг.

Звертаючи увагу на те, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає суду належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судом, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічні правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Умовами кредитування встановлено базову процентну ставку у 3% на місяць, що нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році, та сплатою обов`язкового щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним. За зняття готівки в Банку встановлена комісія на рівні 3% від суми операції. Умови кредитування передбачають пеню за несвоєчасне погашення заборгованості двох видів: 1) базова процентна ставка за договором/30 за кожний день прострочення кредиту; 2) 1% від заборгованості, але не менше 10 гривень, що нараховується раз на місяць при наявності прострочення за кредитом або процентами 5 і більше днів на суму більше 50 гривень.

Ці ж Умови встановлюють штраф в розмірі 250 гривень плюс 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.

Із розрахунків не вбачається і в позові позивачем не вказано, за який період утворилась заборгованість за укладеним з відповідачем договором та у якому порядку (черговості) здійснювалось погашення складових кредитної заборгованості за рахунок внесених відповідачем коштів.

Суд звертає увагу, що укладений між сторонами договір не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Згідно статті 12,81 ЦПК України, кожна сторону довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, не надав жодних доказів того, що він не підписував заяву від 09.10.2008, не заявляв клопотання щодо спростування факту підписання заяви, згідно якої йому було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок 500,00 грн., виходячи з самої заяви, та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, є підстави для задоволення позову в частині стягнення суми кредиту яку було встановлено відповідачу в заяві від 09.10.2008

Тому суддя приходить до висновку, що згідно ч.2 статті 530 ЦК України, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 500,00 грн.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 0,75 % (розрахунок (500,00 грн. (задоволена частинна вимог) х 100) ? 66442,69 грн. (ціна позову)) = 0,75%.

На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір за подачу позовної заяви у суд в розмірі 15,80грн. (0,75% від 2102,00 грн.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 09.10.2008, у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 15 (п`ятнадцять) грн.. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Позивач: АТ КБ «ПриватБанк», адреса: вул. Набережна Перемоги,50 м. Дніпро; код ЭДРПОУ 14360570, рахунок НОМЕР_2 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, тел. .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_3 , паспорт : НОМЕР_4 виданий 01.10.1998 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області.

Повне судове рішення складене 17.06.2020.

Суддя: підпис Д.В.Сорока

З оригіналом вірно:

Суддя - Д.В.Сорока

Секретар- Т.П.Бірюкова

Дата документу 17.06.2020