Ухвала

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 317/543/19

провадження № 61-5365св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,

особа, яка подала касаційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 рокуу складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі -

АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат») про захист трудових прав працівника.

Позовна заява мотивована тим, що 16 грудня 2015 року відбулося засідання Наглядової ради публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат») на якому його обрано генеральним директором ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». Цього ж дня із позивачем було укладено контракт про призначення на посаду генерального директора ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». Вказаний контракт було укладено між позивачем та ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в особі голови наглядової ради ОСОБА_3

Згідно пункту 7.1 розділу 7 Контракту, термін дії контракту встановлено

з 16 грудня 2015 року до 15 грудня 2018 року.

У зв`язку з прийнятим рішенням про перейменування підприємства, а також внесення змін до статуту (затвердженого протоколом зборів акціонерів

від 01 листопада 2018 року), на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

від 29 листопада 2018 року про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, найменування «Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» було змінено на «Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

17 грудня 2018 року, керуючись статтею 39-1 КЗпП України, було видано наказ за № ЗАлК-18-П289/02а про продовження дії трудового договору генерального директора ОСОБА_1 на умовах контракту від 16 грудня 2015 року на невизначений строк.

30 січня 2019 року Протоколом № 3 засідання Наглядової ради АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» повноваження позивача, як генерального директора АТ «Запорізький виробничий комбінат», було припинено з 30 січня 2019 року - тобто датою проведення самого засідання.

Наглядова рада АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» жодним чином не застосувала приписи трудового законодавства, не визначено на підставі чого було припинено повноваження генерального директора

ОСОБА_1 та у відповідності до якої норми КЗпП України.

Відповідно до Протоколу засідання наглядової ради АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 30 січня 2019 року № 3 зазначено лише, що під час обговорення першого питання головою наглядової ради повідомлено, що у зв`язку із завершенням дії контракту та враховуючи лист народного депутата запропоновано обговорити питання щодо припинення повноважень.

Згідно з наказами № ЗАлК-19-П0040/04 від 25 січня 2019 року,

№ ЗАлК-19-П0041/04 від 25 січня 2019 року, № ЗАЛК-19-П0042/04 від 25 січня 2019 року, № ЗАлК-19-П0043/04 від 25січня 2019 року, та № ЗАлК-19-П0044/04 від 25 січня 2019 року, - 30 січня 2019 року позивач знаходився у відпустці, а відповідно до статті 40 КЗпП України - не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період перебування працівника у відпустці.

КЗпП України містить вичерпний перелік випадків, у яких можуть бути припинені трудові відносини з працівником підприємства, проте на жоден з них не було посилань у Протоколі Наглядової ради від 30 січня 2019 року. Стаття 40 КЗпП України передбачає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Вказаний перелік є вичерпним.

Крім того, відповідно приписів діючої редакції Статуту АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», а саме пункту 18.17 передбачено перелік підстав припинення достроково повноважень генерального директора.

ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати протокол засідання наглядової ради АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 30 січня 2019 року № 3; поновити на посаді генерального директора АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» ОСОБА_1 з відновленням повноважень генерального директора у межах передбачених законодавством та статутом підприємства.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що судом під час розгляду справи не було встановлено факту порушення відповідачем трудових прав позивача.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про захист трудових прав працівника.

Визнано нечинним рішення Запорізького районного суду Запорізької області

від 08 листопада 2019 року.

Провадження у справі закрито.

Затверджуючи мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», апеляційний суд виходив із того, що мирова угода відповідає інтересам кожної із сторін, спрямована на реальне і фактичне вирішення спору між сторонами, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб та держави, а тому підлягає затвердженню.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

19 березня 2020 року особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточненої редакції касаційної скарги, просить скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою апеляційного суду порушено права та інтереси ОСОБА_2 , оскільки за змістом пункту 1 мирової угоди від 18 лютого 2020 року сторони дійшли згоди про те, що АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» визнає, що протокол засідання наглядової ради АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 30 січня 2019 року № 3 є незаконним та скасованим, у зв`язку з порушенням трудових прав ОСОБА_1 , з підстав зазначених у позовній заяві. Проте, апеляційний суд не звернув уваги на те, що протоколом засідання наглядової ради АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 30 січня 2019 року № 3 обрано з 31 січня 2019 року ОСОБА_2 членом Дирекції - виконуючим обов?язки генерального директора Товариства.

Доводи інших учасників справи

22 травня 2020 року АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року залишити без змін. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

22 травня 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду відзив, у якому просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького апеляційного суду

від 19 лютого 2020 року.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Запорізького районного суду Запорізької області.

22 травня 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов таких висновків.

За змістом частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Звертаючись із касаційною скаргою ОСОБА_2 вказував про порушення його прав внаслідок затвердження судом апеляційної інстанції мирової угоди між ОСОБА_1 та АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

Натомість такі твердження є помилковими, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, якою затверджено мирову угоду, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 суд не вирішував.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Оскільки трудовий договір був укладений між сторонами у справі, питання його розірвання, продовження, виконання тощо стосується працівника та власника, інші працівники, у тому числі, які були прийняті на посаду звільненого працівника не є особами права, свободи та інтереси яких зачіпаються.

Таким чином відсутні підстави вважати, що під час розгляду даної справи апеляційним судом було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 .

Пунктом 3 частини першої статті 396 ЦПК України передбачено обов`язок касаційного суду закрити касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_2 встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалось, то касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про захист трудових прав працівника.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун