ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5597/20 Справа № 216/3674/18 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м.Кривий Ріг

Справа № 216/3674/18
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.,
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони

стягувач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

боржник: ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: Центрально-Міський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, яка ухвалена суддею Бутенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року старший державний виконавець Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі, на теперішній час Центрально-Міський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою по звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку та просив дозволити Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, але належить йому на праві власності.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні у Центрально-Міського відділі Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі, на теперішній час Центрально-Міський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), перебуває виконавчий лист № 211/6184/13-ц, виданий 01.11.2017 року на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 22.10.2007 року у розмірі 953 128,37 грн.
В ході проведення виконавчих дій, старшим державним виконавцем було 06.04.2018 року, відповідно до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
Зроблено електронні запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.
Згідно відповідей на електронні запити: до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - інформацію щодо боржника ОСОБА_1 не знайдено, до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, - інформація стосовно боржника ОСОБА_1 відсутня, до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, - інформацію стосовно боржника ОСОБА_1 не знайдено, до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, - інформацію стосовно боржника ОСОБА_1 не знайдено.
Зроблено запити до: Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі, Криворізького міськрайонного центру зайнятості, до Центрально-Міського районного військового комісаріату, до Відділу громадянства та еміграції реєстрації фізичних осіб КМУ УМВС України у Дніпропетровській області, КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», Територіального управління держпромгірнагляду по Дніпропетровській області, ВАДР управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Дніпропетровській області.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС щодо наявності зареєстрованого за боржником рухомого майна, інформація стосовно боржника відсутня.
Від стягувача надійшла заява про те, що, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між боржником ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» 22.10.2007 року було укладено Договір іпотеки № 0, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І. за реєстровим № 11227, відповідно до умов якого в іпотеку АТ «УкрСиббанк» було передано нерухоме майно, а саме: домоволодіння та 2 (дві) земельні ділянки (кадастровий № 020010053, цільове призначення ведення особистого селянського господарства; кадастровий № 020010052, цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), які розташовані в АДРЕСА_1 .
Вказане нерухоме майно належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І. за реєстровим № 11224.
Але, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що право власності на вищезазначені об`єкти за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року у задоволенні заяви державного виконавця Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, помилково посилався на відсутність окремого рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки положення ЗУ «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.
Зазначає, якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від Акціонерного товариства «УкрСиббанк» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банка, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на теперішній час Центрально-Міський ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), перебуває виконавче провадження АСВП № 56140779 з виконання виконавчого листа № 211/6184/13-ц від 03.10.2010 року, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення 954 848,87 грн. боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк»
Постановою старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сігай А.О. від 06.04.2018 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 211/6184/13-ц від 03.10.2010 року, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення 954 848,87 грн. боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк».
Згідно заяви стягувача ПАТ «УкрСиббанк» від 15.05.2018 року вих. № 23-4/8-1610 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між боржником ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» 22.10.2007 року було укладено Договір іпотеки № 0, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І. за реєстровим № 11227, відповідно до умов якого в іпотеку АТ «УкрСиббанк№ було передано нерухоме майно, а саме: домоволодіння та 2 (дві) земельні ділянки (кадастровий № 020010053, цільове призначення ведення особистого селянського господарства; кадастровий № 020010052, цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), які розташовані в АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І. за реєстровим № 11224. Але, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що право власності на вищезазначені об`єкти за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано.
Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно власником домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_1 та земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0,1609 га., які надані для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 ( а.с. 24,24-зворот).
Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, іпотекодержателем вищевказаного нерухомого майна та земельних ділянок є АКІБ «УкрСиббанк», а іпотекодавцем ОСОБА_1 ( а.с. 25).

Згідно матеріалів справи у боржника ОСОБА_1 будь-якого іншого майна, окрім предмета іпотеки, немає.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

За змістом ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так, державний виконавець у своїй заяві порушує питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Проте, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: НОМЕР_1 та земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0,1609 га надані для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , іпотекодержателем вищевказаного нерухомого майна та земельних ділянок є АКІБ «УкрСиббанк», а іпотекодавцем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно

Згідно ч.1 ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч.4 та 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положеньЗакону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі, на теперішній час Центрально-Міський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), перебуває виконавчий лист № 211/6184/13-ц, виданий 01.11.2017 року на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 22.10.2007 року у розмірі 953 128,37 грн.

При цьому, за кредитним договором між боржником ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» 22.10.2007 року було укладено Договір іпотеки № 0, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І. за реєстровим № 11227, відповідно до умов якого в іпотеку АТ «УкрСиббанк№ було передано нерухоме майно, а саме: домоволодіння та 2 (дві) земельні ділянки (кадастровий № 020010053, цільове призначення ведення особистого селянського господарства; кадастровий № 020010052, цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), які розташовані в АДРЕСА_1 , Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та за Інформацією Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру вищевказане нерухоме майно та земельні ділянки перебувають в іпотеці.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги АТ «УкрСиббанк» про те, що суд першої інстанції помилково посилався на відсутність окремого рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаної заяви та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначано у апеляційній скарзі.

Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Наведені АТ «Укрсиббанк» в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення норм процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 02 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: