Справа № 466/1882/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа №466/1882/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

встановив:

11.03.2020 орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та просить суд ухвалити рішення про позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дитини на користь державного закладу або фізичної особи, кому буде переданий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3000 гривень у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації згідно закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.07.2015 року до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про влаштування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Будинок дитини №2 м.Львова, звернулась мама ОСОБА_1 , як підставу вказала, що у неї складне матеріальне становище та відсутнє місце постійного проживання. На час її звернення малолітній перебував у комунальній 3-й міській клінічній лікарні в яку був переведений після народження з полового відділення.

Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Оскільки, ОСОБА_1 , що опинилися у складних життєвих обставинах, не скористалася сприянням відділу соціальної роботи Шевченківського району м.Львова, тобто отримати комплекс соціальних послуг для вирішення вищевикладених проблемних питань. З 2015 року, а саме з часу обставини, які стали підставою для влаштування сина у дитячий заклад мамою фактично усунуті не були, а сама ОСОБА_1 не часто відвідувала сина, а з 2018 року перестала відвідувати взагалі.

Вжиті заходи органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не дали позитивних результатів. ОСОБА_1 належних висновків не зробила та надалі не виконує батьківських обов`язків, а тому з метою захисту прав дитини позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася.

Ухвалою судді від 03.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №466/5392/18. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 29.05.2020 вирішено проводити заочний розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 03.01.2020 №260001-вих.26 /арк.спр.50/ позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула повторно, причин неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце судового засідання, заяв про відкладення судового засідання не поступало, відзиву на позовну заяву нею подано не було.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до такого.

Суд встановив такі обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 526, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 /арк.спр.21/.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записано ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України /арк.спр.22-23/.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 17.07.2015 /арк.спр.20/ видано розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 21.07.2015 за №392 про влаштування у Будинок дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки малолітнього ОСОБА_3 /арк. спр.29/.

Згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 18.03.2019 за №211 малолітнього ОСОБА_3 влаштовано у Будинок дитини №1 /арк.спр.30/.

Згідно відповіді адміністрації Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №5 Львівської міської ради, ОСОБА_3 виховується і навчається з 03.07.2019 у даному закладі та перебуває на повному державному забезпеченні. При цьому зазначають, що батьки ОСОБА_3 за час перебування у закладі жодного разу не відвідали та не цікавилися його життям і здоров`ям /арк. спр.31/.

Згідно відповіді з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (Центр обліку та нічного перебування бездомних осіб).

Суд встановив, що Шевченківською районною адміністрацією як органом опіки та піклування постійно проводиться моніторинг інформації щодо частоти відвідування дитини у дитячому закладі.

Так, згідно до інформації Шевченківського відділу поліції ГНПУ у Львівській області, місце проживання ОСОБА_1 не встановлено /арк.спр.12,13/.

Згідно листа Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за №4-2607-191 від 05.07.2018 ОСОБА_1 у центр не зверталась, місце перебування її не відоме, а також в телефонному режимі на контакт не виходить.

Листом №4-2607-39 від 25.01.2019 підтверджено, що ситуація з участю матері ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3 не змінилася /арк.спр.18/.

Згідно поданої інформації щодо відвідування ОСОБА_1 свого сина ОСОБА_3 , який знаходиться у Будинок дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки, вбачається, що з грудня 2018 року мама сина не провідує /арк.спр.34-37/.

У відповідності до висновку органу опіки та піклування від 28.01.2020 року №260001-вих-5422 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 " орган опіки та піклування з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /арк.спр.10/.

Статтею 164 СК України врегульовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, та полягають, зокрема, в наступному: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інше.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Як зазначено у пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями від 19.12.2008р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В контексті пункту 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне застосовувати в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів у цій справі судом, в їх сукупності встановлено, що ОСОБА_1 дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, самоусунулася від виховання та утримання дитини, не виявляє у відношенні сина материнської турботи, що вказує на неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, в розумінні встановлених законодавчих положень, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відтак, суд приходить, що потрібно стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в користь державного закладу або фізичної особи, якій буде переданий малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації згідно закону у розмірі 3000 (три тисячі гривень 00 коп.), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В силу ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

В силу статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судові витрати на користь держави по 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в користь державного закладу або фізичної особи, якій буде переданий малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації згідно закону у розмірі 3000 (три тисячі гривень 00 коп.), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 840 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) судового збору.

Позивач: орган опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського,11

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 04.06.2020 року.

Суддя П. С. Невойт