Справа № 466/5392/18 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2203/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Курій Н.М.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

за секретаря: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника адвоката Сторонського Івана Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2019 року, постановлене в складі головуючого - судді Невойта П.С., у справі за позовом Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2018 року орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , стягувати з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в користь державного закладу або фізичної особи, якій будуть передані малолітні по 2500 грн. 00 коп. на кожну дитину у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації згідно з законом, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2018 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у відділі у справах дітей Шевченківської районної адміністрації перебувають на обліку малолітні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, через неналежне виконання батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, які неодноразово притягалися за це до адміністративної відповідальності.

Вжиті заходи органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не дали позитивних результатів. Батьки належних висновків не зробили та надалі продовжують неналежно виконувати покладені на них обов`язки.

З боку відповідачів прослідковується повне та систематичне ігнорування і свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо дітей, а тому з метою захисту прав дітей позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2019 рокупозов органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської області задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дітей в користь державного закладу або фізичної особи, якій будуть передані малолітні діти по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави по 704,80 грн. судового збору з кожного.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення Шевченківськогорайонного суду м. Львова від 05 червня 2019 року оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представник адвокат Сторонський І.О.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 та його представник адвокат Сторонський І.О. посилаються на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що в основу рішення судом покладено те, що після повернення дітей батькам (рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2017 року), у зв`язку з їх неправомірною поведінкою 17 разів здійснювались виклики поліції за місцем проживання, батьки неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, неналежне виконання батьківських обов`язків, у т.ч. і до адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту. Однак, дані виклики поліції стосувались сімейних сварок між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , так як певний час між ними були конфліктні відносини, що ніяк не стосувалося їхніх малолітніх дітей, які на момент проживання разом із батьками були забезпечені всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання. Вважають, що висновок органу опіки та піклування, згідно з яким було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. Зазначають, що при ухвалені оскарженого рішення встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на даний час цікавляться життям та розвитком своїх дітей, постійно їх відвідують, надають матеріальну допомогу, тому дані факти у своїй сукупності не можуть свідчити про винну поведінку ОСОБА_2 та свідоме нехтування своїх батьківських обов`язків. Також, в апеляційній скарзі звертають увагу на те, що судом не наведено жодних підстав відхилення таких доказів, як відібраних представником ОСОБА_2 адвокатом Сторонським І.О. в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» письмових свідчень батьків відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначають, що на даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не конфліктують, мають спільне місце праці, поставивши на перше місце законне повернення дітей. Вважають, що особисті відносини між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, а їх врахування при прийнятті рішення не відповідає практиці Європейського суду. Під час судових засідань в суді першої інстанції в діях ОСОБА_2 повністю не було встановлено ні винної поведінки, ні свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками по відношенню до свої малолітніх дітей. Вказують, що належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які були б законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей, позивачем не надано.

Просять скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2019 року про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення з нього аліментів на їх утримання, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, не доведенням її винної поведінки по відношенню до її дітей та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що в судовому засіданні позивач посилався на докази, а саме: акти обстеження умов проживання, Висновок органу опіки та піклування від 19.06.2018 року, листи, накази, висновки Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області, відділу соціальної роботи Шевченківського району. Стверджує, що нею були подані свої заперечення на позов та письмові докази, а саме: лист в.о. головного лікаря Будинку дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки, відповідь ліцею «Просвіта» Львівської міської ради, відповідь на адвокатський запит директора ЗОР «Родинний дім Покрова», в яких зазначено, що батьки відвідують дітей, цікавляться ними та відсутня інформація, що вони з`являлись в стані алкогольного сп`яніння. У своєму висновку про доцільність позбавлення батьківських прав орган опіки посилався на ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей внаслідок вживання алкоголю, однак, вона на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Посилається на те, що вона з чоловіком неофіційно працюють у кліринговій компанії, отриманої заробітної плати вистачає для забезпечення дітей усім необхідним. Зазначає, що суд не звернув уваги на те, що вона з чоловіком заперечували проти задоволення позову, судом не встановлено винної поведінки щодо її ухилення від виконання батьківських обов`язків. Суд не сприяв захисту інтересів дітей щодо її права на батьківське піклування та не перевірив ставлення дітей до неї, не врахував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, при цьому факт заперечення нею позовних вимог та оскарження рішення суду свідчать про наявність у неї бажання піклуватись про своїх дітей.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради подав відзив на апеляційні скарги, в якому зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та врахував усі письмові докази і пояснення відповідачів. Посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2017 року (справа №466/200/17-ц) відмовлено у позові Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації про відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і дітей повернуто на виховання батькам. Зазначене рішення Орган опіки та піклування не оскаржував, оскільки право дітей на виховання в сім`ї є законне та відповідає їх інтересам. Однак, після повернення дітей батькам одразу надійшла інформація про неналежне виконання ними батьківських обов`язків, зловживання алкоголем, вчинення протиправної поведінки в тому числі в присутності дітей, вчинення правопорушень, що є предметом кримінальних проваджень. На комісії з питань захисту прав дитини під час обговорення інформації Шевченківського ВП ГУНП України щодо кількості викликів працівників поліції відповідачі не заперечували постійні сварки, зловживання алкоголем і залишення дітей на вулиці самих без нагляду або у навчальному закладі. Після повернення дітей з боку відповідачів не спостерігалось жодних змін, відповідачі продовжували зловживати алкоголем і піддавати постійним стресам дітей, завдаючи їм непоправної психологічної шкоди, що ставило під загрозу їх життя і здоров`я, психічний та розумовий розвиток. Батьки жорстоко поводилися у присутності дітей. У відзиві зазначено, що ОСОБА_1 була госпіталізована у психіатричну лікарню. Орган опіки та піклування звертає увагу на те, що всі ці події відбувались в житлі, яке складається із однієї житлової кімнати, кухні та коридору. Також зазначає, що відділом соціальної роботи Шевченківського району неодноразово здійснювались спроби щодо надання відповідачам соціальних послуг та соціального супроводу. Однак, відповідачі не ідуть на діалог та не з`ясовують, які саме законні вимоги та рекомендації органу опіки необхідно їм виконати для подолання ними складних життєвих обставин за сприяння соціальної служби району. Саме пасивне ставлення батьків і є свідомим нехтуванням та неналежним виконанням батьківських обов`язків навіть після розгляду судом справи про відібрання дітей. Будь-якої матеріальної, фінансової чи натуральної допомоги відповідачі закладам, де перебувають діти, не надавали, оскільки надання іноді солодощів та фруктів, як зазначено у письмових відповідях із закладів перебування дітей, не відображає їх реальних потреб, що виникають щодня та в достатньому обсязі. Щодо з`ясування думки дітей, орган опіки зазначає, що у позовній заяві орган опіки посилався на висновок психолога Притулку для дітей ОСОБА_9 з малолітнім ОСОБА_10 з якого встановлено: вітчим часто вживає алкоголь, часом і мама. Мають місце факти побиття дітей, бійки вітчима з матір`ю. За результатами психологічних тестів встановлено, що ОСОБА_10 почуває себе в сім`ї не захищено, невпевнений в собі. Емоційна прив`язаність відстежується до молодших брата та сестри. Віддалений від матері та вітчима. Хлопчик опори немає і відчуває потребу у турботі. За висновками психолога основними проблемами є неналежне виховання дитини, відсутність контролю, незацікавленість батьків у розвитку дитини, педагогічна занедбаність. Аналогічні висновки проведені із малолітніми ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у яких встановлено факт байдужості батьків до своїх дітей, у сім`ї холодні взаємини. Орган опіки звертає увагу на те, що за спостереженнями адміністрації закладів, діти мають ознаки соцпедзанедбаності із депревіаційними умовами виховання, які однозначно можна пов`язати із неналежним виконанням батьківських обов`язків батьками. Відповідачами не підтверджено працевлаштування, ведення ними нормального способу життя та зміна обставин, проведення ремонту житла. Допустимих, достовірних та достатніх доказів, які доводять неправильність прийнятого судом першої інстанції рішення, на думку позивача, відповідачами не надано. Орган опіки та піклування просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги відповідачів без задоволення.

Орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради 05.06.2020 року подала заяву, в якій просила слухати та завершувати розгляд справи у відсутності представника позивача органу опіки та піклування з врахуванням письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги належить задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави . Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр. 31, том 1), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.спр.32), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (арк. спр. 33), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк. спр. 34, том 1 ), батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно з копіями свідоцтв про народження є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (арк. спр. 33-34, том 1).

З копії акту ЛКП «Тополя 406» від 17.10.2016 року, встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації (арк. спр. 18, том 1). Квартира є однокімнатною з комунальними вигодами та належить на праві власності ОСОБА_7 батьку відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою ЛКП «Тополя-408» від 01.10.2016 року № 6950 (арк. спр. 13, том 1).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 30.12.2016 року, складеного працівниками соціальної роботи Шевченківського району за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що умови проживання сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є задовільними. В квартирі були іграшки та подарунки для дітей (арк. спр. 21, том 1).

На підставі висновку органу опіки та піклування від 19.06.2018 року № 36-2576 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей (арк.спр.66-68, том 1).

На підтвердження неналежного виконання відповідачами батьківських обов`язків позивач надав суду першої інстанції докази, які були дослідженні в судовому засіданні:

- акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначено, що для дитини не створено умов для належного проживання, навчання, відпочинку (арк.спр.14, том 1);

- письмове пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22.09.2015 року щодо перебування останніх в стані алкогольного сп`яніння 17.09.2015 року (арк. спр. 15, том 1);

- лист Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області від 31.12.2015 року №16/13-1661, де зазначено, що відносно відповідачів в 2015 році складалися адміністративні протоколи, про вчинення адміністративного правопорушення за ст.184 КУпАП (арк.спр.17, том 1);

- лист відділу соціальної роботи Шевченківського району від 29.12.2016 року №2607-6-409, де зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникають участі відділу соціальної роботи Шевченківського району у подоланні складних життєвих обставин, які склалися у сім`ї (арк.спр.19, том 1).

- характеристика на ОСОБА_3 , в якій зазначено, що «18.09.2015р. мав місце інцидент, коли батько привів дітей до школи та пішов в невідомому напрямку. Зі слів дітей мама вдома не ночувала, а батько перебував у нетверезому стані» (арк.спр.22, том 1);

- лист Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.01.2017 року №36-236, де констатовано факт системного невиконання батьківських обов`язків відповідачами, а саме: дитина ОСОБА_4 у 2016 році перебувала у притулку для дітей ОСОБА_9 , де була влаштована працівниками патрульної поліції за обставин, коли батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок суперечки між ними діти залишились без догляду (арк. спр.23, том 1);

- лист Служби у справах дітей Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області від 02.08.2017 року №580, в якому зазначено, що ОСОБА_13 та її малолітні діти змінили фактичне місце проживання та виїхали з с. Станції Курного Пулинського району на місце постійного проживання в м. Львів. За час проживання ця сім`я перебувала під постійним контролем служби у справах дітей райдержадміністрації у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків (арк. спр. 29, том 1);

- наказ відділу «Служба у справах дітей» від 14.05.2018 року №74, згідно з яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 поставлено на облік як дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у відділі у справах дітей Шевченківської районної адміністрації у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків (арк. спр. 39, том 1);

- лист Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області від 15.05.2018 року №5719/43/01/13-18 про неодноразові виклики працівників поліції за адресою, де проживають відповідачі (арк. спр. 40-45, том 1);

- лист Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області від 30.05.2018 року №6261/43/01/13-18, в якому зазначено, що відповідачі регулярно зловживають алкоголем, поводять себе неадекватно, влаштовують скандали у присутності дітей. В подальшому дітей було відібрано у батьків і поміщено у заклади для дітей. Просив розглянути питання про доцільність подальшого проживання малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1 , а також питання про позбавлення батьківських прав у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей (арк. спр. 46, том 1);

- лист Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді від 27.06.2018 року №4-2607-188 в якому зазначено, що жодних дій для подолання складних життєвих обставин та створення безпечних умов для повернення дітей відповідачами не вчинено, а тому доцільним є позбавлення їх батьківських прав (арк. спр. 55, том 1);

- висновок роботи психолога притулку ОСОБА_14 ЛОДА від 05.06.2018 року №103/10 з ОСОБА_11 , де зазначено, що дитина завжди охайна, акуратна, поведінка ОСОБА_15 є відносно стійкою, має деякі труднощі у вихованні, слабо орієнтується в емоційних станах оточуючих, обсяг знань та уявлень про навколишній світ не у повній мірі відповідає віковій нормі, основними проблемами є: неналежне виховання дитини, відсутність контролю, незацікавленість батьків у розвитку дитини, батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню ОСОБА_16 (арк. спр. 56-57, том 1);

- висновок роботи психолога притулку ОСОБА_14 ЛОДА від 05.06.2018 року №105/10 з ОСОБА_5 , в якому зазначено, що психофізичний розвиток дитини відповідає віковій нормі, словниковий запас достатній і відповідає віковій нормі, основними проблемами є: неналежне виховання дитини, відсутність контролю, незацікавленість батьків у розвитку дитини (рівень знань частково не відповідає віковій нормі, обсяг знань та уявлень недостатній), батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (арк. спр. 59-60, том 1);

- висновок роботи психолога притулку ОСОБА_14 ЛОДА від 05.06.2018 року №102/10 з ОСОБА_3 , в якому зазначено, що рівень інтелектуального та загального розвитку відносно відповідає віковим вимогам, поведінка та настрій хлопця не є стійкими. Водночас ОСОБА_10 вміє організовувати себе, добре виконує доручення та допомагає іншим, відношення дитини до себе позитивне, самооцінка є адекватною, основними проблемами є: неналежне виховання дитини, відсутність контролю, незацікавленість батьків у розвитку дитини ( завищений рівень тривожності, нерішучість, порушення в сфері спілкування), батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (арк. спр. 62-63, том 1);

- розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації ЛМР від 07.08.2018 року №405,406 про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_4 у Львівську середню загальноосвітню школу-інтернат №2; про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у ЗРО «Родинний дім «Покрова» (арк. спр. 81-82).

Відповідач ОСОБА_1 на спростування доводів позивача щодо неналежного виконання батьківських обов`язків надала такі докази, які досліджені судом першої інстанції:

- лист в.о. головного лікаря «Будинок дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушення психіки» від серпня 2018 року №277 , де зазначено, що батьки приносять для дитини солодощі, фрукти, а також цікавляться її фізичним та розумовим розвитком (арк. спр. 95, том 1);

- лист в.о. головного лікаря «Будинок дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки» від 22.02.2019 року - відповідь на адвокатський запит від 21.02.2019 року, де зазначено, що мати ОСОБА_1 відвідує свою доньку, приносить для дитини гостинці, а також цікавиться її розвитком. Дитина радіє, коли бачить маму та бажає її бачити (арк.спр.164, том 1);

- інформація Ліцею «Просвіта» Львівської міської ради на адвокатський запит від 21.02.2019 року №21/02/19, в якій зазначено, що згідно з записами у зошиті для відвідування родичів мати ОСОБА_1 відвідала свою дитину ученицю 2 класу ОСОБА_4 за останні пів року в такі місяці та дні: серпень 2018 року 26.08.2018р., 28.08.2018р., вересень 01.09; 02.09; 13.09; 16.09; 18.09; 23.09; 24.09; 30.09.18р., жовтень 05.10; 07.10; 14.10; 21.10; 23.10; 25.10.18р., листопад 03.11; 08.11; 13.11; 17.11; 18.11; 23.11.18р., грудень 07.12; 09.12; 14.12; 20.12; 31.12.18р., січень місяць 2019 року: 11.01; 29.01; 30.01.19р., лютий 02.02; 11.02; 12.02; 13.02; 16.02; 17.02; 21.02.19р. Також зазначено, що мама цікавиться розвитком своєї дитини, проводить час у спілкуванні з ОСОБА_17 , дитина дуже любить свою маму, після провідування матір`ю дівчинка стає веселою та задоволеною, розказує всім, що в неї була мама, дитина бажає бачити свою матір, ОСОБА_1 приносить дочці гостинці, фрукти, солодощі, соки та ліки (арк. спр. 165, том 1);

- лист директора ЗОР «Родинний дім «Покрова» від 04.03.2019 року, в якому зазначено, що мати ОСОБА_1 за час перебування дітей у закладі (з вересня 2018 року) відвідувала дітей 15 раз, при відвідуванні мати часто забирала дітей на прогулянку, цікавилась у вихователів станом здоров`я та навчанням дітей, діти з радістю чекають зустрічей з матір`ю (арк. спр. 167, том 1);

Відповідач ОСОБА_2 на спростування доводів позивача щодо неналежного виконання батьківських обов`язків надав такі докази, які досліджені судом першої інстанції:

- довідка МВС НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_2 станом на 14.11.2018 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (арк. спр. 123, том 1);

- довідка КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 14.11.2018 про те, що ОСОБА_2 на обліку не числиться (арк. спр. 124, том 1);

- лист головного лікаря «Будинок дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки» від 18.08.2019р. №18, в якому зазначено, що батько ОСОБА_2 з часу поступлення дитини у Будинок дитини відвідує свою доньку досить часто, приносить гостинці, цікавиться її розвитком, під час відвідувань батько бавиться з донькою в цікаві ігри, за гарної погоди весело проводить час на ігровому майданчику, реакція на батька радісна, дитина хоче його бачити (арк. спр. 151, том 1);

- лист директора ЗОР «Родинний дім «Покрова» від 04.03.2019 року, де зазначено, що батько ОСОБА_2 за час перебування ОСОБА_5 у закладі відвідував дитину 5 раз (арк. спр. 152, том 1);

- лист директора ЗОР «Родинний дім «Покрова» від 04.03.2019 року, в якому зазначено, що батько ОСОБА_5 ОСОБА_2 відвідує одночасно свого сина та ОСОБА_3 , за час перебування дітей у закладі (з вересня 2018 року) батько відвідував дітей 8 разів, при відвідуваннях батько часто забирав дітей на прогулянки, цікавився у вихователів станом здоров`я та навчанням дітей, діти чекають зустрічей з батьком (арк. спр. 169, том 1).

Рішенням від 24 травня 2017 року Шевченківського районного суду м. Львова за позовною заявою Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у позові органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено.

Ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову суд обґрунтовував тим, що поведінка батьків малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час розгляду справи не є такою, щоб ухвалити рішення про відібрання дітей, оскільки відповідачі не лише утримуються від вчинення протиправних дій у суспільстві та відносно своїх дітей, а й цілком дотримуються загальноприйнятих норм поведінки та моралі, змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, ставлення до малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що спростовується частими відвідинами їх дітей у закладах, де діти були поміщені, а тому залишення малолітніх дітей з батьком та матір`ю не становить реальної небезпеки для їх життя та здоров`я, відповідатиме інтересам дітей. З урахуванням такої поведінки, ще до ухвалення рішення, малолітні діти були передані батькам.

Судом першої інстанції встановлено, що після зазначеного вище рішення суду ОСОБА_1 поїхала проживати у с. Станція Курного Пулинського району Житомирської області. Однак за місцем реєстрації та проживання у ОСОБА_1 житла не було, сім`я перебувала під постійним контролем служби у справах дітей райдержадміністрації у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, що підтверджується листом Пулинської районної державної адміністрації (арк.спр.29, том 1).

Наказом відділу «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 14.05.2018 року поставлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у відділі у справах дітей Шевченківської районної адмінстрації у зв`язку із неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (арк.спр.39, том 1).

Після повернення дітей батькам, у зв`язку з їх неправомірною поведінкою 17 разів здійснювався виклик поліції за місцем проживання (арк.спр.40-45, том 1). За період з квітня 2017 року і до 10.07.2018 року (часу звернення до суду) батьки неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, неналежне виконання батьківських обов`язків, у т.ч. і до адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту (арк.спр.79, том 1).

З урахуванням зазначеного, начальник Шевченківського ВП листом від 15.03.18 року звернувся до голови Шевченківської районної адміністрації з пропозицією про позбавлення відповідачів батьківських прав у зв`язку з систематично неналежним виконанням батьківських обов`язків щодо виховання дітей та утримання дітей і зловживання алкоголем (арк.спр.40-45, том 1).

Судом першої інстанції з пояснень представника позивача ОСОБА_18 також встановлено, що з метою повернення дітей, батькам неодноразово пропонувалося записатися на прийом до психолога та прийняти участь у проходженні реабілітаційної програми соціальної служби, однак відбувається повне ігнорування таких пропозицій.

Згідно з долученим до матеріалів справи висновком органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.06.2018 року №36-2576, з метою захисту інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк.спр.66-68, том 1).

Дослідивши докази у цій справі суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дійсно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, самоусунулися від виховання та утримання дітей, не виявляють у відношенні дітей материнської та батьківської турботи, що вказує на неналежне виконання відповідачами батьківських обов`язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, в розумінні встановлених законодавчих положень, у зв`язку з чим дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо позбавлення відповідачів батьківських прав.

Суд першої інстанції також зазначив, що з наданих представниками відповідачів листів установ, де перебувають діти встановлено, що батьки цікавляться життям та розвитком своїх дітей, постійно їх відвідують, надають матеріальну допомогу (арк. спр. 151-153 164-170, том 1).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

З урахуванням того, що батьки частково надають допомогу дітям, приймають участь у їх вихованні, працевлаштовані не офіційно, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягнення аліментів належить розпочати з часу ухвалення рішення, а не з часу звернення до суду та ухвалив стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дітей в користь державного закладу або фізичної особи, якій будуть передані малолітні діти по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації згідно з законом, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Апеляційний суд не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява

від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява

№ 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Європейський суд наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

В матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.06.2018 року №36-2576, в якому зазначено, що з метою захисту інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк.спр.66-68, том 1).

Однак, такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду.

Крім цього, із вказаного висновку встановлено, що мати дітей ОСОБА_1 була присутня на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та пояснила, що вона належно виховує дітей, у міру можливостей їх забезпечує, офіційно не працює, алкоголю не вживає, щодо позбавлення її батьківських прав заперечує.

В своїх апеляційних скаргах відповідачі зазначають, що зацікавлені у спілкуванні з дітьми, мають бажання піклуватись про своїх дітей та брати участь у їх вихованні.

Доводи позивача про те, що відповідачі не піклуються про дітей, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не можуть бути достатніми підставами для позбавлення їх батьківських прав, оскільки з наданих відповідачами доказів, зокрема листів із закладів, де знаходяться їх діти, встановлено, що відповідачі цікавляться розвитком дітей, їх станом здоров`я та навчанням, і часто провідують дітей у цих закладах.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачами, які б свідчили про їх ухилення від виховання своїх дітей.

Крім того, обставини на які вказує позивач, як на підставу позбавлення батьківських прав, в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами, наданими відповідачами, не можуть вважатися достатніми та визначальними для позбавлення батьківських прав.

Будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, винної поведінки відповідачів у свідомому нехтуванні своїми обов`язками, які б безумовно свідчили про злісне ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріали справи не містять.

Відвідування батьками дітей у закладах, в яких вони перебувають, а також надані листи та інформація із цих закладів свідчать про те, що батьки часто провідують своїх дітей, приносять їм гостинці, цікавляться ними та не втрачають інтерес до дітей, а тому, ураховуючи те, що інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, а також те, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, апеляційний суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав.

Апеляційний суд вважає, що поведінка відповідачів свідчить про бажання та спроможність виконувати батьківські обов`язки, що, своєю чергою, не дає підстав вважати, що позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

За обставин недоведеності свідомого нехтування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для позбавлення їх батьківських прав.

У зв`язку з відсутністю на даний час підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, відсутні і підстави для стягнення з них аліментів.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, оскільки їх участь у розвитку і вихованні дітей є недостатньою, поклавши на органи опіки та піклування - Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

У разі небажання відповідачів змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із аналогічним позовом.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Ураховуючи наведене вище, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника адвоката Сторонського Івана Олександровича задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2019 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовити.

Попередити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про неприпустимість в подальшому порушення з її боку батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та про можливі наслідки у разі неналежного виконання батьківських обов`язків - позбавлення батьківських прав.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 про неприпустимість в подальшому порушення з його боку батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та про можливі наслідки у разі неналежного виконання батьківських обов`язків - позбавлення батьківських прав.

На Орган опіки та піклування - Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради покласти контроль за виконанням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно дітей.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 09 червня 2020 року.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.