Справа №428/1370/20
Провадження №2/428/1388/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, під час якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач життям дитини не цікавиться, не підтримує з ним стосунків, не зустрічається, не бере участі у вихованні дитини. Син знаходиться на її утриманні та мешкає разом з нею. У січні 2020 року вона купила путівки собі та синові до Австрії (м. Відень, готель «Шеффер Алея»), а також до Польщі. Вона спробувала знайти відповідача, щоб отримати у нього дозвіл на виїзд дитини за кордон, але не знайшла. Метою поїздки є оздоровлення дитини, розширення її кругозору, отримання знань про інші країни, народи, культури, вдосконалення іноземних мов.

Просила суд дозволити тимчасовий виїзд за кордон до Австрії, м. Відень, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмового дозволу його батька у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком з 03.07.2020 року до 13.08.2020 року та до Польщі, м. Варшава, Люблін, Пулаві , Казиміж Дольний , Войцехов строком з 20.03.2020 року до 29.03.2020 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та визнав позовні вимоги, відзиву на позовну заяву не подав.

В судове засідання представник Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області Швець Г.І. не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позов.

04.06.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без доволу батька до Польщі в період з 20.03.2020 року до 29.03.2020 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 09.11.2017 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували в шлюбі в період з 11.02.2006 року по 29.01.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 11.02.2006 року та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 29.01.2009 року.

ОСОБА_3 навчається у 7 класі Сєвєродонецької гуманітарно-естетичної гімназії Сєвєродонецької міської ради Луганської області з 02.09.2013 року, при цьому батько ОСОБА_7 навчанням сина не цікавиться, що підтверджується довідкою Сєвєродонецької гуманітарно-естетичної гімназії Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 10.02.2020 року №14.

ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджується копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувачів освіти від 10.02.2020 року.

На період з 01.08.2020 року по 11.08.2020 року ОСОБА_1 забронювала проживання у готелі « AllYouNeed Hotel Vienna4 » на 2 особи, що підтверджується копією електронного листа бронювання №2463.672.730.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини підтримуються Європейським судом з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року N 475/97-ВР.

Таким чином, рішення компетентних органів в усіх питаннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, установлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить дозволити тимчасовий виїзд за кордон до Австрії, м. Відень, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмового дозволу його батька у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком з 03.07.2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Необхідність надання дозволу на виїзд дитини на територію Австрії обґрунтована потребою оздоровлення дитини, розширення її кругозору, отримання знань про інші країни, народи, культури, вдосконалення іноземних мов.

Суд відзначає, що доводи позивача щодо необхідності виїзду її неповнолітнього сина за кордон є переконливими та такими, що відповідають найкращим інтересам дитини.

Проте щодо строку виїзду неповнолітнього ОСОБА_3 до Австрії у м. Відень суд відзначає, що не вбачає підстав для надання дозволу в період з 03.07.2020 року до 13.08.2020 року, про який просить позивач.

Суд виходить з того, що готель у м. Відні заброньований на період з 01.08.2020 року по 10.08.2020 року, необхідність надання дозволу на виїзд дитини до Австрії на період, який не охоплений часом бронювання готелю, нічим не обґрунтований. Позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що яку мету має перебування дитини в Австрії в м. Відень в період з 03.07.2020 року до 01.08.2020 року, не надано доказів забезпечення дитини житлом в цей період.

За таких обставин суд вважає можливим дозволити тимчасовий виїзд за кордон до Австрії, м. Відень, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмового дозволу його батька у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком з 28.07.2020 року до 13.08.2020 року з урахуванням часу необхідного, щоб добратись до місця перебування та повернутись в Україну.

Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку, зробленому Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 712/10623/17.

Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При цьому суд враховує визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 420,40 грн., сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 420,40 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-13, 76-81, 89, 223, 258- 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Дозволити тимчасовий виїзд за кордон до Австрії, м. Відень, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмового дозволу та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком з 28.07.2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Управлінню Державної казначейської служби України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету частину судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. згідно з квитанцією від 13.02.2020 року №0.0..1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211 на строк дії карантину продовжується строк для подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_5 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32.

Представник третьої особи: ОСОБА_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Ж.І. Кордюкова