Справа № 367/1222/20
Провадження №2/367/3393/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі: головуючої судді Оладько С.І

при секретарі Герус Н

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,в якому вказав,що він є співвласником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Інші частини вказаної квартири належить на праві спільної сумісної власності іншим співвласникам на підставі вказаного свідоцтва про право власності та договору дарування частини квартири від 04.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусам Ірпінського нотаріального округу Білоконь С.І.

Згідно Довідки відділу реєстрації місця проживання управління центру надання адмінпослуг БМР №23-03/39 від 13.01.2020 року , за вказаною квартирою зареєстрований позивач та інші співвласники.

Під час оформлення правочину у нотаріуса в січні 2020 року, Позивачу стало відомо про те, що на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить Позивачу, накладено арешт.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №198689567 від 03.02.2020 року арешт накладено на підставі постанови АК №649985 від 17.09.2007 року, виданої Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області, правонаступником якого є Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ .

09.10.2007 року Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за заявою відповідача зареєстровано обтяження №5801677 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме:на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний код власника не зазначено з причин відсутності коду).

Заявником обтяження є Головне управління юстиції у Київській області Ірпінське управління юстиції відділ державної виконавчої служби.

15.01.2020 року позивач звернувся до Відповідача з заявою №286 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Згідно листа №7522 від 24.01.2020 р. відповідач повідомив, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, Єдиного реєстру виконавчих проваджень встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим, у них відсутні технічні можливості щодо припинення та вилучення вказаних обтяжень з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Також повідомили, що надати інформацію за виконавчими провадженнями, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період включно до 2014 року не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання.

Отже, позивач не є боржником за жодним виконавчим провадженням.

Згідно Листа Ірпінського міського суду Київської області №04-01/9/20 від 07.02.2020 року повідомили, що в архіві суду наявні лише одна судова справа №2-2071/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розлучення, за результатами розгляду якої 22.06.2010 року позовну заяву залишено без розгляду. Інші судові справи в архіві відсутні .

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 10.02.2020 рік ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_1 ) відсутній .

Отже, за відсутності судових справ та виконавчих проваджень, де Позивач виступає боржником, а також за відсутністю ідентифікаційного коду власника майна, що зазначено в записі про обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним номером № 5801677 в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається помилковість накладення арешту на майно Позивача.

Помилково накладений арешт перешкоджає позивачу здійснювати право власності на вказане майно.

Позивач просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який накладений відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області АК №649985 від 17.09.2007 року, реєстраційним номером обтяження №5801677, вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо запису про обтяження за реєстраційним номером №5801677 від 09.10.2007 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась,подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,позов просить задовольнити.

Представник відповідача Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи відповідач повідомлений у передбаченому законом порядку,у зв`язку з чим суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів..

Суд ,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено,що позивач по справі є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №697/505 від 01.07.1997 року, видане Виконкомом Ірпінської міської ради народних депутатів , видане на підставі Розпорядження № 79 від 24.06.1997 року (а.с.9). Іншими співвласниками квартири є також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №198689567 від 03.02.2020 року на підставі постанови АК №649985 від 17.09.2007 року, виданої Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області, правонаступником якого є Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ , було накладено арешт на частину квартири за адресою АДРЕСА_2 ,яка належить ОСОБА_1 ,при цьому ідентифікаційний код особи не зазначений. 09.10 .2007 року Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за заявою відповідача зареєстровано обтяження №5801677 (а.с.11)

Також,у судовому засіданні встановлено,що 15.01.2020 року позивач звернувся до Відповідача з заявою №286 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Згідно листа №7522 від 24.01.2020 р. відповідач повідомив, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, Єдиного реєстру виконавчих проваджень встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим, у них відсутні технічні можливості щодо припинення та вилучення вказаних обтяжень з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.Також повідомлено про те,що надати інформацію (копію документів) за виконавчими провадженнями, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період включно до 2014 року не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання (а.с.10).

Також,згідно Листа Ірпінського міського суду Київської області №04-01/9/20 від 07.02.2020 року повідомили, що в архіві суду наявні лише одна судова справа №2-2071/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розлучення, за результатами розгляду якої 22.06.2010 року позовну заяву залишено без розгляду. Інші судові справи в архіві відсутні (а.с.12)

Відповідно до ст..41 Конституції України « Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.»

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями З 16-320,321,328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього, порушує її права приватної власності, внаслідок чого позиваач позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд.

Враховуючи викладене,суд скасовує арешт ,накладений на частину квартири АДРЕСА_1 ,яка належить по праву власності ОСОБА_1 та який був накладений відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області АК №649985 від 17.09.2007 року, реєстраційним номером обтяження №5801677.

В частині вимог щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо запису про обтяження за реєстраційним номером №5801677 від 09.10.2007 року,то в даній частині суд відмовляє позивачу ,поскільки даний запис підлягає вилученню за наслідками виконання рішення суду про скасування арешту майна.

Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ст.317,319,321, 386,391 ЦК України,,керуючись ст.ст. 3.10,60,213-218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати арешт ,накладений на частину квартири АДРЕСА_1 ,яка належить по праву власності ОСОБА_1 та який був накладений відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області АК №649985 від 17.09.2007 року, реєстраційним номером обтяження №5801677.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя: С.І. Оладько