Провадження № 2/724/142/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Ватамана І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року про передачу справи на розгляд до іншого суду цивільну справу № 2/760/7810/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав передано на розгляд до Хотинського районного суду Чернівецької області.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.01.2020 року вказану справу передано на розгляд судді Єфтеньєву О.Г.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 . На початку 2003 року відповідач ОСОБА_2 залишив її та їхнього сина, та жодної допомоги по утриманню сина не надавав та не надає до цього часу.

04.08.2005 року їхньому синові ОСОБА_3 встановлено інвалідність у зв`язку із захворюванням дитячий церебральний параліч, що підтверджується медичним висновком № 2352 про дитину інваліда віком до 18 років від 06.07.2010 року, медичним висновком № 2793 про дитину інваліда віком до 18 років від 27.11.2015 року та медичним висновком № 3697 про дитину інваліда віком до 18 років від 27.11.2018 року.

Вказує, що їй видано Солом`янським управлінням праці та соціального захисту населення посвідчення НОМЕР_3 на отримання державної соціальної допомоги на дитину інваліда до 18 років.

Відповідно до довідки № 1362 від 09.11.2016 року та № 2284 від 18.04.2019 року, які видані Солом`янським управлінням праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує допомогу.

Згідно довідки № 221 від 11.06.2019 року із спеціалізованої загальноосвітньої школи «Надія» батько ОСОБА_2 на батьківських зборах ніколи присутнім не був, постійно була присутньою лише мати дитини ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Солом`янського району м. Києва на адвокатський запит Боруха Сергія Володимировича № 01-18/1038 від 12.06.2019 року, зі слів лікаря ОСОБА_4 дитину з 2017 року по 2019 роки на прийом, обстеження та консультацію супроводжувала мати ОСОБА_1 .

В свою чергу батько ОСОБА_2 жодним чином не допомагає в утриманні та оздоровленні сина, враховуючи таку непросту ситуацію в сім`ї. Жодної участі у вихованні сина ОСОБА_3 не приймає, лише на прохання позивача надавав відповідний дозвіл на виїзд ОСОБА_3 з матір`ю за кордон.

Тому, зазначає, що фактично ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків як батько по відношенню до своєї дитини.

Вказує, що з самого народження сина, відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні сина не приймає, аліментів на утримання сина ОСОБА_3 не надає, жодних зв`язків з сином ОСОБА_3 не підтримує, по телефону не спілкується та на вихідні дні до себе не забирає.

При цьому, жодних перешкод у спілкуванні з сином та участі у його вихованні нею відповідачу не чиниться.

Тому, зазначає, що враховуючи те, що ОСОБА_2 за своєї власної волі не виконує своїх обов`язків у відношенні сина ОСОБА_3 , тому вона звернулась до Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Проте, у відповідь на її заяву Служба у справах дітей своїм листом № 108/24/м-1020-879 від 31.05.2019 року повідомила, що розгляд порушеного ОСОБА_1 питання буде проводитися лише після отримання Службою у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації ухвали суду про відкриття провадження в справі.

Тому, підтримуючи вищевикладене, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 25.06.2020 року надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 .

Третя особа - представник Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Вікторія Давиденко в судове засідання не з`явилася, але від неї на адресу суд надійшов лист, в якому вона просила розгляд справи проводити у відсутності представника служби у справах дітей, також в листі посилалась на те, що на час розгляду питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття, а тому питання щодо надання висновку до суду по справі за позовом ОСОБА_1 в частині позбавлення прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , 2001 року народження не підлягає розгляду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Згідно матеріалів справи, встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 червня 2002 року. Батьками в даному свідоцтві зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 є місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 21.09.2012 року.

Відповідно до матеріалів справи, 04.08.2005 року ОСОБА_3 встановлено інвалідність у зв`язку з захворюванням: дитячий церебральний параліч, що підтверджується медичним висновком № 2352 про дитину - інваліда віком до 18 років від 06.07.2010 року, медичним висновком № 2793 про дитину інваліда віком до 18 років від 27.11.2015 року та медичним висновком № 3697 про дитину інваліда віком до 18 років від 27.11.2018 року.

06.09.2010 року позивачу ОСОБА_1 . Солом`янським управлінням праці та соціального захисту населення видано посвідчення НОМЕР_3 на отримання державної соціальної допомоги на дитину інваліда до 18 років.

Згідно довідок № 1362 від 09.11.2016 року та № 2284 від 18.04.2019 року виданих Солом`янським управлінням праці та соціального захисту населення позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує допомогу.

Відповідно до довідки № 221 від 11.06.2019 року із спеціалізованої загальноосвітньої школи «Надія» вбачається, що батько ОСОБА_2 на батьківських зборах ніколи присутнім не був, постійно була присутньою лише мати дитини ОСОБА_1 .

Також, у відповідності до відповіді Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Солом`янського району м. Києва наданого на адвокатський запит Боруха Сергія Володимировича № 01-18/1038 від 12.06.2019 року, зі слів лікаря ОСОБА_4 з 2017 року по 2019 роки на прийом, обстеження та консультацію супроводжувала дитину мати ОСОБА_1 .

Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 жодним чином не допомагає в утриманні та оздоровленні сина, хоча дитина являється інвалідом та жодної участі у вихованні ОСОБА_3 не приймає.

З чого слідує, що фактично ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків як батько по відношенню до його сина ОСОБА_3 .

При цьому, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 до матеріалів справи надано заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, та в якій він не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. ст. 150, 151, 152, 155 СК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Проте, як встановлено судом, згідно матеріалів справи, а саме копії паспорта № НОМЕР_4 ОСОБА_3 досяг повноліття.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось з батьків або їх обох з врахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи позбавити одного з батьків батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

Проте, у відповідності до норм законодавства, батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу.

Таким чином, суд належним чином оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер правовідносин сторін у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, в разі відмови позивачу в задоволенні позовних вимог судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 6, 150, 151, 152, 155, 164, 165 СК України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 липня 2020 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв