Провадження 2/127/4945/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі: секретаря Горденко Г.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

08.01.2020 судом постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.02.2020 підготовче провадження було закрито і призначено розгляд справи по суті.

В судові засідання, які були призначені на 21.05.20 та 15.06.20 позивач та його представник не з`явились повторно, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини повторної неявки суду не повідомлено.

Таким чином, позивач та його представник в судове засідання не з`явились без поважних причин.

Представник відповідача Лавренчук ОСОБА_4 , зазначив про неможливість розгляду справи у відсутність позивача та його представника і просив залишити позов без розгляду та вирішити питання щодо відшкодування його довірителю витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Явка сторони в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 5 ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Згідно з п.1 п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Від позивача чи його представника заява про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходила, а їх неявка перешкоджає розгляду справи, всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, враховуючи предмет спору.

За наведених вище обставин суд вважає, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду із позовом судового збору в сумі 1536,80 гривень, що підтверджується квитанцією від 12.12.2019. (а.с. 1)

Враховуючи залишення позову без розгляду за вищевказаних умов та положення п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору не підлягає поверненню позивачу.

Тому, враховуючи вищевикладене та положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем слід залишити за останнім.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Судом встановлено, що 18.02.2020 року між Адвокатським Бюро «Центр юридичних послуг По закону» адвоката А.С. Лавренчука» та ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги №4.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до якого є публічним, вбачається реєстрація юридичної особи - АБ «Центр юридичних послуг По закону» адвоката А ОСОБА_6 С ОСОБА_6 Лавренчука» з 27.12.2019, вид діяльності «діяльність у сфері права».

Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, А.С. Лавренчук. є адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000231, виданого 21.02.2018.

Суду надано акт наданих послуг від 15.06.2020 із детальним описом послуг та розрахунком суми послуг за надану правничу допомогу, згідно яких вартість наданих адвокатом ОСОБА_5 послуг становить 7 000, 00 гривень.

Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У акті наданих послуг від 15.06.2020 зазначено, що сторони договору засвідчують, що послуги надано якісно та в повному обсязі, оплачено, сторони не мають претензій одна до одної.

Згідно меморіальних ордерів від 21.02.20, 06.03.20 та 05.06.20, відповідач ОСОБА_5 сплатив на користь АБ «Центр юридичних послуг По закону» адвоката А.С. Лавренчука» суму в розмірі 7 000 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом А ОСОБА_7 . Лавренчуком професійної правничої допомоги у цій справі на суму 7000, 00 гривень, суд прийшов до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню дані витрати.

Судом встановлено співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Підстав визначених ч. 5 ст. 137 ЦПК України для зменшення розміру вищевказаних витрат на правничу допомогу, судом не встановлено.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом враховано положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, з позивача на користь відповідача, слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000, 00 гривень.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

Керуючись п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44, ч. 1 і ч. 3 ст. 133, ст. ст. 137, 141, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 і ч. 3 ст. 257, ст. ст. 258-260, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації - залишити без розгляду.

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_2 - залишити за ним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000, 00 гривень.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали складено 15.06.2020.

Суддя: