Справа № 931/287/20
Провадження № 2/931/161/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 червня 2020 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

20.05.2020 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач, банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - клієнт, відповідач) про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.01.2019 року між сторонами підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

На підставі наданих клієнтом документів банк відкрив клієнту поточний рахунок з тарифним пакетом «Мій комфорт» та встановив кредит в розмірі 46200,00 грн. зі строком кредитування 60 місяців. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38,00 % річних за користування кредитними коштами.

Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідачем за користування кредитним лімітом, заборгованість її перед АТ «Ощадбанк» станом на 08.05.2020 року становить 41118,41 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 36184,53 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 4527,74 грн, пеня - 295,96 грн, а також 106,21 грн - 3 проценти річних та 3,97 грн - інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України.

Просить стягнути з відповідача дану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2102 грн.

26.06.2020 року представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло.

Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом, Банк відповідно до ст. 641 ЦК України шляхом оприлюднення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) на сайті www. oschadbank .ua (далі - Сайт) оголосив пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Пропозиція) згідно зі ст. 634 ЦК України.

Акцептування Пропозиції АТ «Ощадбанк» (приєднання до Договору) здійснюється фізичними особами, які у правовідносинах, що регулюються умовами Договору, діють як фізичні особи, що не є підприємцями, шляхом подання Банку належним чином оформленої та підписаної Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за формою, запропонованою Банком, у двох примірниках за умови одночасного подання документів та відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану тощо.

Приєднання до Договору відбувається на умовах, викладених в Договорі, фізична особа не може запропонувати Банку свої умови Договору.

Договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку. Згідно з умовами цього Договору Банк, у разі приєднання Клієнта до договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами.

11.01.2019 року відповідачем підписано заяву про приєднання № 681176/190916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої банком відкрито поточний рахунок в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», про що відповідачу оформлено та видано платіжну картку типу « Mastercard Debit Standard ».

Згідно з п. 3.1. Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї Заяви Клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку.

До заяви банк додав Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 08.05.2020 року становить 41118,41 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 36184,53 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 4527,74 грн, пеня - 295,96 грн, а також 106,21 грн - 3 проценти річних та 3,97 грн - інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с. 4-7).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ощадбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 11.01.2019 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, пеню, 3% річних та інфляційні, нараховані згідно із ст. 625 ЦК України.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 11.01.2019 року, послався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua.

Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та додатком №1 до нього, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua. розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретний запропонований відповідачу Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відсутність у заяві-прєднання домовленості сторін про сплату процентів та пені за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Наданий позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ним нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві-приєднання позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таким чином, суд вважає, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.01.2019 року шляхом підписання заяви-приєднання. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону N 1023-ХІІ споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року N 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року N 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі N 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви-приєднання, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 11.01.2019 року у вигляді заяви-приєднання, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.07.2019 року №342/180/17.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, і він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Окрім того, позивач пред`явив вимогу про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інфляційних втрат, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає підставною вимогу позивача про стягнення в примусовому порядку з ОСОБА_1 суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 36184,53 грн., а також заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, в розмірі 106,21 грн та 3,97 грн - інфляційних втрат, всього на суму 36294,71 грн, в решті позову необхідно відмовити.

Оскільки позов задоволено частково, за таких підстав судові витрати на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1855,44 грн.

Керуючись ст. 42 Конституції України, ст.ст. 10-13, 77, 81, 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 280-282 ЦПКУкраїни, ст.ст. 1, 3, 207, 509, 526, 551, 625, 626, 628, 633, 634, 638 України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рахунок № НОМЕР_2 в ОПЕРВ філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (, МФО 303398, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 8) заборгованість за кредитним договором від 11.01.2019 року в сумі 36294 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 71 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 36184,53 грн, 106,21 грн - 3 % річних, 3,97 грн - інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України, а також 1855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 44 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження рішення суду, подачі заяви про перегляд заочного рішення продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба