Справа № 489/284/20
Номер провадження 2/489/1282/20
05 червня 2020 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,
позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
У січні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири, в якій також зареєстрований відповідач, але з 2018 року в ній не проживає.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити вимоги, проти заочного розгляду не заперечували.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач не скористався правом на подачу відзиву.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 03.03.2014.
Згідно з інформаційною довідкою Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 30.01.2020, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Акту про не проживання від 21.01.2020, складеного сусідами позивача та посвідчений головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космонавтів 104», про те що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2018 року. Його особистих речей в квартирі немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що з 2018 року в квартирі АДРЕСА_1 проживають лише позивач та її син.
Таким чином, враховуючи, що законодавством чітко передбачено, що у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, він втрачає право користування житлом та судом встановлено, що відповідачі більше року не проживають в спірному житловому приміщенні, позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Представник позивача просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн. та подала на їх підтвердження копію договору про надання правової допомоги з додатковою угодою № 1, опис наданих послуг та квитанцію про оплату.
Враховуючи приписи ст. 137 ЦПК України, суд вважає що витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, оскільки такі витрати та їх розмір є обґрунтованими.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 259, 264,265 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днівне подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено - 09.06.2020.

Суддя В. В. Кокорєв