Справа № 2-7389/11
У Х В А Л А

15 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

судді - доповідача Готри Т.Ю.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В,

за участі секретаря судових засідань Балаж Н.С.

вирішуючи питання про зняття з апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2019 року, ухвалене суддею Малюком В.М.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , який під час розгляду справи неодноразово уточнював, і остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь :

- витрати (шкоду) здійснені ним згідно будівельно-технічного дослідження від 01.04.2011 у розмірі 14 386 грн;

- витрати здійснені ним в рахунок оплати послуг і робіт фізичної особипідприємця ОСОБА_3 та придбання ним речей для зміни і ремонту пошкоджених, що разом складає суму у розмірі 1 873 грн;

- вартість здійснених будівельно-технічного дослідження від 01.04.2011 та будівельно-технічного заключення від 28.12.2009, що разом складає суму у розмірі 2 360 грн;

-13 717,00 грн - інфляційні витрати за період з квітеня 2011 по вересень 2018;

- моральну шкоду в розмірі 15 000 грн;

- витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн та судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування спричиненої матеріальної шкоду суму у розмірі 8 005,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму понесених позивачем витрат на будівельно-технічного дослідження у розмірі 2 360 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 237,24 гривень.

У решті позовних вимог відмовлено.

Зазначене судове рішення оскаржено відповідачкою ОСОБА_2 .

У судовому засіданні виникло питання про зняття справи з розгляду в суді апеляційної інстанції та її повернення до суду першої інстанції для вирішення процесуального питання.

Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як убачається з позовної заяви ОСОБА_1 , то позивач просив:

1) у порядку забезпечення позову заборонити відповідачці ОСОБА_2 здійснювати будівельні роботи і відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язати ОСОБА_2 перенести стіну новозбудованого приміщення на другому поверсі, так щоб не заходити на територію виділену ОСОБА_1 згідно з п. 1 будівельно-технічного дослідження від 01.04.2011;

3) зобов`язати ОСОБА_2 провести будівельні роботи необхідні для приведення будівлі позивача у попередній стан, як це визначено судовою будівельно-технічною експертизою;

4) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати згідно з п. 2, 3, 4, 5, 6 будівельно-технічного дослідження від 01.04.2011 у розмірі 14 386 грн;

5) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість проведеного будівельно-технічного дослідження від 01.04.2011 у сумі 2 000 грн та будівельно-технічного заключення від 28.12.2009 у сумі 360 грн;

6) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 873 грн у відшкодування витрат заміни сушки рушника, придбання сушки рушника, чищення мідних труб, ремонту пошкодженої пральної машини, придбання дзеркала;

7) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 грн;

8) стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 судові витрати.

12 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій відмовився від частини позовних вимог, а саме :

- пункту 1 прохальної частини позову, в якому просив у порядку забезпечення позову заборонити відповідачці ОСОБА_2 здійснювати будівельні роботи і відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

- пункту 2 прохальної частини позову, в якому просив зобов`язати ОСОБА_2 перенести стіну новозбудованого приміщення на другому поверсі, так щоб не заходити на територію виділену ОСОБА_1 згідно з п. 1 будівельно-технічного дослідження від 01.04.2011 (т.2 а.с.235-237, т.3 а.с.34).

Відповідно до частин 1-3 ст. 206, ч.2 ст.258 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, що зазначена заява судом першої інстанції розглядалася, що позивачу роз`яснювалися наслідки відповідної процесуальної дії, і що судом з цього питання приймалося відповідне рішення. Тобто, в матеріалах справи відсутня відповідна ухвала суду про закриття провадження в справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 від яких позивач відмовився у заяві від 12.12.2018 (т.2 а.с.235-237), а також відсутнє судове рішення про вирішення цих позовних вимог.

Зазначений недолік перешкоджає апеляційному суду переглянути рішення суду першої інстанції, а тому такий підлягає усуненню.

Відтак, з урахуванням положень ч.1 ст.13, ст.206 ЦПК України, справу слід зняти з апеляційного розгляду і повернути до суду першої інстанції для вирішення процесуального питання щодо прийняття відмови позивача ОСОБА_1 від позовних вимог, зазначених у заяві від 12.12.2018, або ж ухвалення щодо цих позовних вимог відповідного судового рішення.

Керуючись ст. 206 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, зняти з апеляційного розгляду та повернути до суду першої інстанції для вирішення процесуального питання, зазначеного в ухвалі, яке слід вирішити протягом двадцяти днів з дня надходження справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: