Дата документу 02.07.2020
Справа № 334/2308/18
Провадження № 2/334/297/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді - Гнатюка О.М.,

При секретарі судового засідання Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання батьківства.

Позов обґрунтований тим, що позивачка з березня 2017 року до липня 2017 року проживала разом із відповідачем, проживаючи з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачем батьківство дитини не визнається. Відомості про батька ОСОБА_3 внесені в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивач просить визнати, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , 3.03.2018 року, внести зміни в актовий запис у Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №120, зазначивши у графі «батько» прізвище « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 » та зазначивши у графі «прізвище» дитини « ОСОБА_4 » замість прізвища « ОСОБА_5 ».

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, зазначила, що зустрічалася з відповідачем та деякий час вони проживали разом, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Батьком дитини є відповідач, проте він не визнає своє батьківство.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Вказала, що батьківство відповідача підтверджується висновком експертизи. Навела пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечувала можливість задоволення позову. Висновок генетичної експертизи містить припущення та неточні формулювання, є сумніви у підсумках досліджень через обрані об`єкти.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву пр. слухання справи за його відсутності. У вирішенні позову поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 батьком записаний ОСОБА_7 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини ч.1 ст. 135 СК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року у даній справі було призначено судову генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР та на її вирішення було поставлено питання, чи є генетичним батьком дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР №382 від 29.05.2019 року встановлено ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність даної події складає 99,99998%.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали пояснення, відповідно до яких позивачка та відповідач до народження дитини проживали разом без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство.

Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Таким чином, визначення походження дитини від батька, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини при відсутності їх спільної заяви може бути визначено за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Верховний суд у справі № 310/3095/17, провадження № 61-7887св19 (ЄДРСРУ № 87950883) констатує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

З урахуванням приведених доказів, а саме: висновків судової генетичної експертизи, пояснень свідків, спільних фотографій позивачки та відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачкою, в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають повному відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, ,76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання батьківства.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни до актового запису про народження №120, складеного Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у м. Запоріжжя, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з оплати судового збору в розмірі 704,80 грн., оплати проведення експертизи 6599,64 грн., оплати правничої допомоги 18552,95 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 02 липня 2020 року.

Суддя О.М. Гнатюк