УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/7112/20

Провадження № 2/638/3556/20

05.06.2020 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватний нотаріус ХМНО Мірошниченко Тетяна Петрівна, Приватний нотаріус ХМНО Тарасова Юлія Петрівна про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватний нотаріус ХМНО Мірошниченко Тетяна Петрівна, Приватний нотаріус ХМНО Тарасова Юлія Петрівна про витребування майна із чужого незаконного володіння, згідно якої позивач просить суд: 1) витребувати з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Мірошниченко Тетяни Петрівни про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31813479 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , внесений до реєстру 31.05.2019 року державним реєстратором приватним нотаріусом Мірошниченко Тетяною Петрівною; 2) визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків заяви.

28.05.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява з проханням долучення копій позовної заяви та додатків, доданих до неї.

03.06.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, згідно якого позивач просив долучити оцінку майна на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, а також просив звільнити його від сплати судового збору або ж зменшити його розміру зв`язку з тим, що є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в Національній гвардії України та є учасником бойових дій.

Ознайомившись із заявою позивача від 29.05.2020 року та клопотанням від 03.06.2020 року, суддя прийшов до висновку про те, що недоліки, вказані в ухвалі суду про залишення позову без руху, не усунуті.

Так, позивачу судом роз`яснювались приписи статті 175 ЦПК України, зокрема пункти 6, 7, 9 частини 3 статті 175 ЦПК України, які встановлюють вимогу необхідності указання у позові відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, а також попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, проте вказане було проігнороване позивачем.

Крім того, суддя, надавши оцінку заявленому клопотанню про звільнення від сплати судового збору або його зменшення, вважає, що підстави для його задоволення відсутні, виходячи з наступного.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Також, зокрема, у п.п. 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Станков проти Болгарії» («STANKOVv. BULGARIA») від 12.07.2007 (заява №68490/01), вказано про те, що цілі, які переслідуються при стягненні судових витрат, зокрема судового збору слід вважати прийнятними, враховуючи загалом питання відправлення правосуддя, зокрема, що стосується фінансування судової системи, крім цього, такі діють стримуючим фактором для легковажних претензій, однак такі не повинні бути надмірним тягарем, тобто значне фінансове навантаження може виступати як фактор, що обмежує доступ до правосуддя, право на суд.

Таким чином, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані державою прийняттям Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, держава визначилась із засобом, який може використовуватись для доступу до суду шляхом подачі позову без оплати його судовим збором.

Встановлені Законом України «Про судовий збір» положення - п. 13 ч. 1 ст. 5, стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу майнового спору, який не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позову у даній справі підлягає сплаті.

Згідно частини 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У статті 8 Закону «Про судовий збір» закріплено норму, відповідно до якої, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивач є військовослужбовцем.

За частиною другою вказаної статті Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

За приписами статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин та є правом, а не обов`язком суду щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України визначено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Сам факт наявності у позивача статусу військовослужбовця не може бути самостійною та достатньою підставою для відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору та жодним чином не впливає на обов`язок здійснити оплату судового збору.

Позивачем не зазначено про наявність будь-яких інших умов, що унеможливлюють сплату судового збору, та не надано докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Оцінивши доводи позивача, що наведені на обґрунтування підстав для відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, враховуючи положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 129 Конституції України, в якій як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 , адже суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

У зв`язку з тим, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, суд приходить до висновку про неусунення недоліків позовної заяви, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до вимог частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч. 3 ст.185 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або його зменшення - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватний нотаріус ХМНО Мірошниченко Тетяна Петрівна, Приватний нотаріус ХМНО Тарасова Юлія Петрівна про витребування майна із чужого незаконного володіння - повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: