Справа № 323/3626/19
15.06.2020 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Фісун Н.В., за участю секретаря судового засідання Сабліної А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час,-
У грудні 2019 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, який в подальшому 28.01.2020 року був уточнений позивачем.
Позов обґрунтований тим, що 14 грудня 1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .
Після укладення шлюбу ОСОБА_1 присвоїла прізвище чоловіка ОСОБА_1 , що також підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
З моменту реєстрації шлюбу сімейне життя подружжя складалося добре, проте з часом почали виникати постійні сварки та конфліктні ситуації.
Між сторонами виникали непорозуміння, зникли любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок - до фактичного припинення шлюбних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
05 вересня 1995 року шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинились внаслідок розірвання шлюбу, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданий відділом реєстрації актів громадського стану Комунарського району м. Запоріжжя.
За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 .
Після розлучення донька залишилась проживати разом з матір`ю.
В зв`язку з тим, що в Україні ОСОБА_1 нічого не утримувало, остання в січні 1997 року виїхала на постійне місце проживання до держави Ізраїль. ОСОБА_2 разом з родиною не поїхав, а залишився проживати в Україні.
Фактично з 1997 року по теперішній час ОСОБА_2 жодного разу не сплатив аліментів на свою рідну доньку.
В Ізраїлі ОСОБА_1 змінила своє ім`я та прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру населення-продовження виданий Міністерством Внутрішніх справ Держави Ізраїль.
Згідно законодавства Держави Ізраїль одинока матір має право на компенсацію утримання на дитину тільки у випадку, якщо батько дитини позбавлений батьківських прав.
Підтвердження того, що позивачка не отримувала жодних компенсацій на дитину в якості аліментів від Держави Ізраїль або від свого колишнього чоловіка є відомості національного страхування Держави Ізраїль за періоди: з 01.2003 року - 09.2019 рік - зазначено, що позивачка не має права на одержання допомоги на дітей
Отже, фактично з 2003 року по 2019 рік позивачка не отримувала жодних аліментів на дитину як з боку держави Ізраїль так і з боку самого відповідача.
Відповідач жодного разу навіть не намагався зв`язатись як з позивачкою, так і з своєю рідною донькою. Фактично відповідачу взагалі не цікавило життя власної дитини. До 2004 року вона взагалі не мала змоги яким би то чином стягнути аліменти на дитину у зв`язку з тим, що між Україною та Ізраїлем взагалі буди відсутні будь - які дипломатичні стосунки.
Позивач взагалі втратила будь-яку інформацію стосовно її чоловіка. Вона не мала змоги навіть уточнити інформацію про місцезнаходження її чоловіка та про його самопочуття, адже донька завжди намагалась зустрітись зі своїм батьком, а вона як мати намагалась знайти хоч якісь контакти свого чоловіка.
Більш того в зв`язку з тим, що її донька потребувала багато часу на лікування вона не мала змоги витрачати зайві грошові кошти на пошуки відповідача чи то стягування з нього якість грошові кошти, адже правнича допомога в Ізраїлі коштує занадто дорого і витрачання зайвих грошей на адвоката вона не мала змоги.
Тільки у 2019 році їй стало відомо, що відповідач по справі насправді змінив своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується відповіддю Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 12.10.2019 року №1792/17.17-04-30.
Через адвоката в Україні були подані запити про надання інформації про відсутність будь-яких даних з приводу отримання нею від відповідача будь - яких аліментів на дитину.
Отже, відповідач свідомо ухилявся від сплати аліментів на свою доньку, що зокрема підтверджується тим фактом що відповідач змінив своє прізвище для того щоб уникнути певних обов`язків, які покладені на нього законодавством України.
Вважає, що з відповідача по справі належить стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 за минулий час, а саме за останні 10 років у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відзив від відповідача до суду не надходив.
До судового засідання позивач та її представник не з`явилися , надали суду заяву в якій прохали справу розглядати у їх відсутність.
Відповідач повторно до суду не з`явився з невідомих суду причин, належним чином повідомлявся про слухання справи у судовому порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 14 грудня 1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 /а.с.8/.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 /а.с.10/.
05 вересня 1995 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданий відділом реєстрації актів громадського стану Комунарського району м. Запоріжжя./а.с.9/.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
При цьому, ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи та інші подібні дії.
Отже, обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Належними та допустимими доказами того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача можуть бути документи, які підтверджують звернення одного з батьків у різні органи, зокрема, у фонд зайнятості щодо розшуку місця роботи одного з батьків, за місцем роботи батька про встановлення дійсного розміру його зарплати, про оголошення розшуку, документи про одержання тимчасової державної допомоги на дитину, копія рішення про визнання батька безвісно відсутнім, копія рішення про визнання батька обмежено дієздатним у зв`язку із зловживанням ним спиртних напоїв.
В якості доказів вживання відповідних заходів позивачем надані запити до відділів виконавчих служб про надання інформації про відсутність будь-яких даних з приводу отримання позивачем від відповідача по справі будь-яких аліментів на дитину/а.с.14-18,23/,особисті листи адресовані ОСОБА_2/ а.с.49-51/.
Суд не приймає в якості доказів запити до відділів виконавчих служб про надання інформації про відсутність будь-яких даних з приводу отримання позивачем від відповідача по справі будь-яких аліментів на дитину , так як не свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів.
Судом встановлено, що листи, які були адресовані ОСОБА_2 , не містять відомостей на яку адресу були направлені дані листи, чи дійсно вони були адресовані відповідачу, так як не вказане прізвище, відсутні підтвердження відправки даних листів відповідачу та отримання їх ОСОБА_2 за певно адресою.
Що стосується зміни прізвища відповідача, то відповідно до матеріалів справи встановлено, що він змінив прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 у 2013 році, , що підтверджується відповіддю Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 12.10.2019 року №1792/17.17-04-30, тобто не протязі 10 років позивачка мала можливість вживати заходи щодо одержання аліментів з відповідача.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази про вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача протягом останніх трьох років та ухилення відповідача від їх сплати.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої
статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже позивач не надала суду жодних доказів що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача протягом останніх трьох років та ухилення відповідача від їх сплати, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 554, 559, 611, 629 ЦК України та керуючись СТ.191 СК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час - відмовити.
Судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2020 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун