Справа № 755/6917/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

за участі приватного виконавця Кузь О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузя Олександра Родіоновича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 ,-

установив:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. 27.05.2020 року засобами поштового зв`язку звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. перебуває виконавче провадження № 60564058 з примусового виконання виконавчого листа № 755/6917/15-ц виданого 22.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 244 496,86 грн. та судового збору у розмірі 2 444,97 грн., а всього 246 941,83 грн.

Постановою від 11.11.2019 року було відкрито виконавче провадження. Копія вказаної постанови була направлена на адресу боржника.

Вказаною постановою боржника ОСОБА_4 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно.

Також 11.11.2019 року винесено постанови про арешт коштів та майна боржника.

Заявник вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження разом з іншими винесеними документами надіслані 12.11.2019 року рекомендованим поштовим повідомленням на адресу боржника, проте були повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

21 листопада 2019 року за участю представника стягувача здійснено вихід за адресою боржника вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану боржника за місцем її проживання, однак потрапити в помешкання не виявилося можливим, про що складено відповідний акт.

16 грудня 2019 року на запит виконавця надійшла відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 02.12.2019 року, згідно якої підтверджено місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

16 грудня 2019 року винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження та реєстраційних даних АСВП, якою у виконавчому провадженні № 60564058 прізвище боржника змінено на « ОСОБА_6 ».

26 грудня 2019 року виконавцем за участю представника стягувача здійснено вихід за адресою боржника вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану боржника за місцем її проживання, однак потрапити в помешкання не виявилося можливим, про що складено відповідний акт.

14 січня 2020 року на запит виконавця отримано відповідь Дніпровської РДА в м. Києві № 103/175/34/4 від 09.01.2020 року якою повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано чотири особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16 січня 2020 року виконавцем за участю представника стягувача здійснено вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану боржника за місцем її проживання.

На час проведення виконавчий дій в присутності понятих та представників стягувача боржнику особисто під розписку вручено копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 60564058 від 11.11.2019 року та вимога виконавця від 16.01.2020 року про зобов`язання боржника негайно з`явитися до виконавця у найближчий день прийому громадян або інший час за умови попереднього узгодження з виконавцем.

Приватний виконавець зазначає, що боржник відмовилася допускати у квартиру, хоча їй було роз`яснено наслідки такої відмови та право виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, про що складено відповідний акт.

На запит виконавця 19.03.2020 року отримано інформацію від КП КМР «КМ БТІ» від 21.02.2020 року № 062/14-2944 (И-2020) про те, що за ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

19 березня 2020 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на належну боржнику 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

Вжитими заходами іншого рухомого та нерухомого майна боржника, що підлягає державній реєстрації, а також коштів на рахунках в банківських установах на які можливо звернути стягнення не виявлено.

На неодноразові запити до ПФУ та ДФСУ про місце працевлаштування та отримання доходів боржника, а також її рахунки в банківських установах отримано відповіді про відсутність такої інформації.

В судовому засіданні приватний виконавець Кузь О.Р. просив задовольнити подане ним подання.

Суд, вислухавши приватного виконавця, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. знаходиться виконавче провадження № 60564058 з примусового виконання виконавчого листа № 755/6917/15-ц виданого 28.10.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 244 496,86 грн. та судового збору 2 444,97 грн., а всього 246 941,83 грн.

11 листопада 2019 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 60564058 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника, копії яких було направлено сторонам виконавчого провадження для відома та до відповідних фінансових установ на виконання.

Також 11.11.2019 року приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_4 направлено вимогу виконавця про зобов`язання боржника надати декларацію про доходи та майно протягом п`яти днів з дня отримання вимоги.

Вказана вимога була повернута на адресу приватного виконавця з відміткою про закінчення терміну зберігання.

З метою з`ясування майнового стану боржника, виявлення майна останньої та його опису приватним виконавцем було здійснено виходи за місцем проживання боржника, про що складено відповідні акти приватного виконавця від 21.12.2019 року та 26.12.2019 року.

Зі змісту вказаних актів двері квартири ніхто не відчинив, а тому перевірити майновий стан боржника не можливо.

14 січня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшла відповідь Дніпровської РДА в м. Києві № 103/175/34/4 від 09.01.2020 року, у якій на запит приватного виконавця від 16.12.2019 року № 1486 повідомляється, що у квартирі АДРЕСА_1 чотири особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16 січня 2020 року з метою з`ясування майнового стану боржника, виявлення та опису майна, приватним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника, про що складено відповідний акт.

Зі змісту акту убачається, що при його складенні з тамбура вийшла особа яка назвалася як ОСОБА_4 . Приватним виконавцем було роз`яснено ОСОБА_4 про те які виконавчі дії проводяться та під розписку вручено вимогу виконавця від 16.01.2020 року із копією постанови про відкриття виконавчого провадження. В свою чергу ОСОБА_4 відмовилася допускати виконавця у власне приміщення для проведення виконавчих дій. Наслідки відмови ОСОБА_4 та про право виконавця звернутися до суду із поданням про надання дозволу про примусове проникнення до житла боржника роз`яснено.

19 березня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на належну боржнику ОСОБА_4 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому приватним виконавцем з метою з`ясування майнового стану боржника на адресу відповідних установ надсилалися запити.

Як убачається із отриманих приватним виконавцем відповідей на запити, жодних банківських рахунків, рухомого чи нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації та на яке можливо звернути стягнення, окрім 1/5 частки квартири, за боржником зареєстрованим не значиться.

Мотивуючи подання, приватний виконавець зазначає, що боржник добровільно рішення суду не виконує, законні вимоги приватного виконавця ігнорує, а відмова у доступі до помешкання проживання боржника для перевірки її майнового стану перешкоджає проведенню виконавчих дій, а саме опису та арешту майна.

Вирішуючи питання про можливість задоволення подання приватного виконавця суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Натомість, даючи оцінку доданим приватним виконавцем до подання документам, як на підтвердження вчинюваних ним заходів примусового виконання рішення суду, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що останній раз вихід за адресою місця проживання боржника приватним виконавцем було здійснено 16.01.2020 року, коли боржник також безпосередньо отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, тобто стала обізнана про наявність виконавчого провадження про стягнення з неї заборгованості.

Доказів про те, що приватним виконавцем в подальшому після 16.01.2020 року здійснювалися виходи за місцем проживання боржника з метою з`ясування її майнового стану матеріали подання не містять, як і не містять доказів того, що боржник і в подальшому перешкоджала з`ясувати її майновий стан за місцем проживання.

До того ж приватний виконавець суду пояснив, що після проведення вищевказаних виконавчих дій за повідомленням представника стягувача боржник ОСОБА_4 20.03.2020 року зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» для врегулювання питання сплати заборгованості, з приводу чого велися переговори. Разом з тим, на протязі березня-червня 2020 року Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлені відповідні обмеження для фізичних осіб на час дії карантину.

Також суд вважає, що задоволення подання може призвести до порушення законних прав та інтересів інших співвласників квартири АДРЕСА_1 , якими згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.11.2020 року виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, також є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 (прізвище на копії свідоцтва нерозбірливе), оскільки на час звернення з поданням до суду відсутні докази про інформування всіх співвласників вказаного нерухомого майна про подання стосовно примусового проникнення до житла, а також докази вирішення питання щодо визначення частки майна боржника у майні, якою ОСОБА_4 володіє спільно з іншими особами.

Враховуючи вищевикладене подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 18 ст. Закону України "Про виконавче провадження", ст. 439 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузя Олександра Родіоновича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 05.06.2020 року.

Суддя