Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/1647/20
Провадження № 2/644/1082/20
11 червня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Зоріної Н.В.,
розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачем 03.03.2020 року подано до суду відповідну позовну заяву, за якою відкрито провадження. Із змісту позову вбачається, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою в АДРЕСА_1 . Цей будинок належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності в порядку спадкування. В будинку є зареєстрованим ОСОБА_2 , який є її племінником, та якого вона зареєструвала в будинку, але фактично з моменту реєстрації він в будинку не проживав, тобто більше 20 років. Наявність зареєстрованого племінника в будинку істотно обмежує її у праві реалізації своєї власності. Де наразі мешкає племінник вона не знає. Просила суд усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на будинок, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_2 , 1974 року народження, права користування житловим будинком, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні 21.05.2020 року позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, посилалась на те, що відповідач її племінник, син її двоюрідної сестри, яка мешкає в Росії. Саме двоюрідна сестра зверталась до неї з проханням зареєструвати племінника в будинку, він мав намір працювати в Харкові . Але фактично з моменту реєстрації він в будинку не мешкав, де наразі він перебуває їй не відомо, його засобів зв`язку вона не має, зв`язувалась із сестрою та намагалась вирішити це питання без суду, але сестрі такої не відомо де мешкає син. Наявність зареєстрованого племінника в будинку істотно впливає на її право власності. В подальшому подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти прийняття заочного рішення.
Відповідач неодноразово повідомлявся про час та дату розгляду справи через оголошення на сайті суду, оскільки за місцем своєї реєстрації він не проживає фактично, але до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подавав.
Враховуючи думку позивача, що не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи заочно за відсутності відповідача.
Суд, вислухавши доводи позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.
Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, передбачений ст. 391 ЦК України.
За правилами вказаної правової норми власник майна має право вимагати усунення усяких порушень (перешкод) у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Захист від таких порушень права власності здійснюється за допомогою негаторного позову.
Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Визначальним для захисту права на підставі ст. 391 ЦК України є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
У постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 зроблено висновок, що положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Позивач у справі ОСОБА_1 , є зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1 з 15.04.1974 року, що підтверджується копією паспорту. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 1997 року є спадкоємицею померлого ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкове майно складається з Ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва. Відповідно до договору конкретного користуванні від 20.07.2007 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , вбачається, що сторонам належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою в АДРЕСА_1 , та цим договором визначено порядок користування.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , з 22.05.2008 року, відповідно до даних Реєстру територіальної громади міста Харкова та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області.
За повідомленням УПСЗН адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 18.05.2020 року №10-29/3454/4-01/20 в управління відсутня інформація щодо визнання недієздатним чи обмежено дієздатним ОСОБА_2 , та встановлення опіки або піклування над ним.
За даними КНП «Міська поліклініка №18» ХМР від 15.05.2020 №1057 ОСОБА_2 декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з лікарями даного закладу не укладав, медична картка в реєстратурі відсутня.
Відповідно до отриманої інформації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 07.05.2020 року за №22-366/2.5/2.5/14-20, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в установах виконання покарань Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не утримувався та не утримується на даний час.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_6 , який суду пояснив, що позивач його двоюрідна сестра, відповідач син ще однієї двоюрідної сестри. Стверджував, що племінник у позивачки ніколи не проживав, було прохання лише зареєструвати його за вказаною адресою, взагалі не бачив дуже давно, навіть не пам`ятає, як той виглядає зовні. У позивачки часто буває в будинку, вона є також його кумою, речей відповідача в будинку немає. Мати відповідача також дуже давно не бачив, вона мешкає десь в Росії, не спілкується. Стосунки підтримує лише з братом двоюрідної сестри, але про племінника не розмовляли.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона є сусідкою позивачки, мешкає в 9 будинку по проїзду, позивачка подруга її доньки, вони ходили у школу, знає, що відповідач нібито племінник. Він не мешкає в будинку позивачки, ніколи його не бачила, з ним не знайома, про те, що він прописаний та є племінником дізналась виключно зі слів позивачки. Часто заходить до позивачки у будинок, відповідача та не бачила ніколи.
Враховуючи в сукупності всі досліджені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позивачем, як власником будинку, доведено факт відсутності відповідача, при цьому, відповідач наразі є дієздатною, повнолітньою особою, доказів щодо наявності перешкод в проживанні в будинку не встановлено, факт відсутності відповідача в будинку підтверджено показами свідків, участі в оплаті вартості комунальних послуг відповідач не приймає, для позивача наявні обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а тому вона як власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 95, 141, 264-268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності на будинок, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 11.06.2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.Заочне рішення може бути оскаржено в Харківському апеляційному суді протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова. Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації та фактичного мешкання АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання не відомо.
Головуючий: суддя О.В.Бугера