Справа № 466/1648/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

з участю секретаря Лань М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гавінської Ірини Василівни від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом,

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд постановити рішення, яким скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Гавінської І.В. від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

В обґрунтування скарги зіслався на те, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гавінської І.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2/466/715/15, який виданий 13 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 02.02.2015, вирішено тимчасового обмежити його, ОСОБА_1 , у праві керування транспортними засобами до повного погашення заборгованості.

Він, ОСОБА_1 , не заперечує про існування заборгованості по аліментах, яка виникла з ряду об`єктивних та суб`єктивних причин.

Крім дитини, на утримання якої стягуються аліменти, у шлюбі з ОСОБА_3 у них народилося троє дітей ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_5 , 2011 року народження, ОСОБА_6 , 2014 року народження. Отже, його сім`я є багатодітною.

У зв`язку із невисокою заробітною платою та необхідністю утримання трьох малолітніх дітей, дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, і виникла заборгованість по аліментах, які він зобов`язаний сплачувати на утримання дитини, яка народилася у попередньому шлюбі.

Практично вся його трудова діяльність пов`язана з роботою водієм на різних підприємствах, В даний час, з 01 березня 2018 року він працює охоронником з правом водіння службового автотранспорту команди з обслуговування об`єктів на територіях м. Львова та Львівської області.

Доходи від роботи водієм є основним джерелом для існування його сім`ї та єдиним джерелом, з якого він в змозі сплачувати аліменти.

Вважає оскаржувану постанову державного виконавця такою, що винесена всупереч чинного законодавства, а тому просить таку скасувати.

В судове засідання заявник скарги ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, місце та дату розгляду справи.

Представник відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Однак, у канцелярію суду поступила заява державного виконавця Рослюка Т.С., з якої вбачається, що він просить відмовити у задоволенні скарги та розглянути справу за його відсутності.

Згідно з ч.2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника скарги ОСОБА_1 та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №466/5913/14-ц (провадження №2/466/715/15) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

21 січня 2015 року у вищевказаній справі судом постановлено рішення, згідно з якого розмір аліментів, присуджений до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно з рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року у цивільній справі № 2/1328/1285/12 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено з однієї четвертої частини із всіх видів заробітку ОСОБА_1 до одної третьої частини із всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №2/466/715/15, який перебуває на виконанні у Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Державним виконавцем Гавінською І.В. у виконавчому провадженні ВП 47097995 з примусового виконання вказаного вище рішення суду 15 лютого 2018 року винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

З розрахунку заборгованості по аліментах, яка видана державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рослюком Т.С. 17 червня 2020 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2/466/715/15, виданого 13 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 17 червня 2020 року становить 88 919,22 грн.

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа № 466/5912/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

03 грудня 2014 року по вищевказаній справі судом прийнято рішення, згідно з якого вирішено:

- стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8 414,88 грн.;

- стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_7 трьох років в розмірі 8 077,75 грн.

Вищевказане рішення набрало законної сили та відповідно виконавчі листи скеровані у Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для примусового виконання.

Як вбачається з довідки №38/18, яка видана ТзОВ «Захід Холдінг» 21 березня 2018 року, ОСОБА_1 працевлаштований у ТзОВ «Захід Холдінг» охоронником з правом водіння службового автотранспорту команди з обслуговування об`єктів на територіях м. Львова та Львівської області з 01 березня 2018 року.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Тобто, при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2015 року у справі №466/5913/14-ц (провадження №2/466/715/15) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів набрало законної, тому підлягає обов`язковому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник ОСОБА_1 є особою молодого віку, працездатний, будь-яких протипоказань до роботи немає, також боржником не заперечується факт існування заборгованості по сплаті аліментів.

Між тим, ОСОБА_1 не доведено ту обставину, що обмеження права керування транспортними засобами позбавляє його основного, законного джерела засобів для існування, оскільки у довідці №38/18, яка видана ТзОВ «Захід Холдінг» 21 березня 2018 року, зазначено, що ОСОБА_1 працевлаштований у ТзОВ «Захід Холдінг» охоронником з правом водіння службового автотранспорту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем постанова про тимчасове обмеження у праві керувати транспортними засобами відносно ОСОБА_1 була прийнята відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця, а тому скарга боржника не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 258, 259, 260, 263, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гавінської Ірини Василівни від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали виготовлений 17 червня 2020 року.

Суддя Д. Б. Глинська