Справа № 309/4282/16-ц
Провадження № 2/309/93/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Данило І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хустської районної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про захист права власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Хустської РДА, третя особа: ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати Державний акт серія Р4 №056516, виданий 29 грудня 2002 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12378;

- скасувати реєстрацію Державного акту серія Р4 №056516 у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12378;

- зобов`язати відповідача знести самовільно встановлені ворота з колодицею на належній позивачу земельній ділянці, площею 0,2270 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 забрати з належної позивачу земельної ділянки площею 0,2270 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 металевий вагончик та металеву вишку;

- привести належну позивачу земельну ділянку площею 0,2270 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Позов обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 06.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І., йому на праві власності належить нежитлова будівля, навіс для сіна, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 963,0 кв.м. 03 серпня 2009 року позивачу виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯЕ №430040, площею 0,2270 га, на якій знаходиться належна йому вищевказана нежитлова будівля. У травні 2016 року йому стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 самовільно, без відома позивача та без дозволу захопив належну позивачу на праві власності земельну ділянку, розгородив металеву сітку(паркан), встановив ворота з колодицею, встановив на ділянці металевий вагончик та металеву вишку. Відповідач ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці проводить якусь господарську діяльність. На вимогу позивача пояснити чому ОСОБА_2 захопив належну позивачу земельну ділянку, відповідач відповідає, що не знає хто такий позивач та стверджує, що земельна ділянка належить йому і він її отримав у спадок від своєї матері. Вимоги позивача про звільнення земельної ділянки від металевої вишки, металевого вагончика, знесення встановлених воріт з колодицею і приведення ділянки до попереднього стану відповідач не виконує. 28 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою до Ізянської сільської ради з проханням вирішити спір між ним та відповідачем ОСОБА_2 та з вимогою притягнути відповідача до відповідальності, встановленої законом.

Згідно відповіді Ізянської сільської ради від 12 грудня 2016 року відповідач надав для ознайомлення Державний акт на право приватної власності на землю серії Р; № 056516, який видано ОСОБА_3 , його померлій матері.

Даний державний акт видано ОСОБА_3 на належну позивачу земельну ділянку, на якій знаходиться належне йому нерухоме майно нежитлова будівля навіс для сіна, яку він придбав відповідно до договору купівлі-продажу від 06.09.2007 року. Цей Державний акт суперечить державному актові позивача. Вищенаведені дії відповідача ОСОБА_2 порушують права позивача як власника земельної ділянки.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. До суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_4 про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Також відповідачем надіслано до суду заперечення на позов ОСОБА_1 , в якому ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Заперечення обґрунтовує тим, що державний акт на право приватної власності його матері видано 29.12.2002 року, тобто набагато раніше ніж позивачу. Станом на сьогоднішній день даний акт не є скасованим чи визнаним недійсним. Посилання позивача на ту обставину, що державний акт не зареєстрований є безпідставним, оскільки державний акт виданий його матері відповідним органом і на неї не покладаються функції з реєстрації акту, а також відповідальності за таку реєстрацію громадяни не несуть. Жодних порушень з його боку щодо порушення права власності чи створення перешкод в користуванні земельною ділянкою з матеріалів справи не вбачається, а земельна ділянка використовується ним відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Представник відповідача Хустської РДА в судове засідання не з`явився. До суду надіслав пояснення на позовну заяву, у якому позов ОСОБА_1 визнав, вважає його обґрунтованим та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Також представником відповідача Хустської РДА подано заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст.ст. 211, 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

У судовому засіданні встановлено, що за договором купівлі-продажу від 06.09.2007 року, укладеного між продавцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та покупцем, позивачем ОСОБА_1 , останній став власником нежитлової будівлі навіса для сіна, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 963,0 кв.м. (а.с. 6, 7,8). Як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №430040, виготовленого 03 серпня 2009 року на підставі розпорядження голови Хустської РДА № 565 від 25.12.2007 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2270 га, що розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства.

Позивач ОСОБА_1 у позові стверджує, що належна нежитлова будівля знаходиться на вищевказаній належній йому земельній ділянці, однак як він згодом з`ясував, відповідач ОСОБА_2 самовільно захопив цю земельну ділянку, встановив на ній ворота, металевий вагончик та металеву вишку, мотивуючи свої дії тим, що дана земельна ділянка успадкована ним від матері ОСОБА_3 .

Як вбачається із доказів, здобутих судом, зокрема із відповіді Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 12.12.2016 року (а.с. 13) на заяву ОСОБА_1 про порушення його прав як власника земельної ділянки, відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження права власності на спірну земельну ділянку, надано на ознайомлення державний акт на право власності на землю серії Р4 №056516, який видано ОСОБА_3 , його померлій матері, яка мешкала в АДРЕСА_2 .

Отже між позивачем ОСОБА_1 , власником земельної ділянки згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №430040, виготовленого 03 серпня 2009 року та відповідачем ОСОБА_2 , спадкоємцем земельної ділянки за померлою матір`ю згідно державного акта на право власності на землю серії Р4 №056516, виданого 29 грудня 2002 року наявні спірні правовідносини стосовно права володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою.

Позивач оскаржує державний акт на право власності на землю серії Р4 №056516, виданий 29 грудня 2002 року громадянці ОСОБА_3 з вимогою про скасування такого, скасування його реєстрації та похідними вимогами про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 на спірній земельній ділянці знести самовільно встановленні ворота, забрати металевий вагончик та металеву вишку і привести земельну ділянку до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Як встановлено судом, матері відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 оскаржуваний державний акт на право приватної власності на землю, серії Р4 №056516 від 29.12.2002 року, яка розташована на території с. Іза, тваринницька ферма навіс, площею 0,19 га для ведення особистого селянського господарства, був виданий на підставі розпорядження голови Хустської РДА № 659 від 29.12.2002 року.

З листа начальника відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 21 березня 2019 року № 9-7-0.29-152/113-19 вбачається, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку (технічна документація та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р4 №056516) громадянки ОСОБА_3 у відділі відсутні. (а.с. 122).

Судом досліджено надіслану на запит суду з архівного відділу Хустської РДА, належним чином завірену копію розпорядження голови Хустського районної державної адміністрації № 659 від 29.12.2002 року, яким надано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам с. Іза за рахунок земельних часток (паїв) згідно додатків №№ 1, 2. Пунктом 2 вказаного Розпорядження начальника Хустського районного відділу земельних ресурсів зобов`язано видати технічне завдання на виготовлення проектно пошукових робіт та відведення земельних ділянок у натурі, виготовлення технічної документації, виготовлення державних актів на право приватної власності на землю, а також попередити громадян, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється. (а.с.161).

Однак у додатках до розпорядження відомостей про надання ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки за рахунок земельних часток (паїв) немає, хоча з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0082113, зареєстрованого 20 березня 1997 року за № 97 вбачається, що ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_2 , належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агроторгового об`єднання «Нарцис» розміром 0,87 га в умовних кадастрових гектарах. (а.с. 44, 162-172).

Також судом встановлено, що оспорюваний державний акт на право власності на землю серії Р4 № 056516 від 29 грудня 2002 року, виданий ОСОБА_3 , зареєстровано у Книзі записів державних актів за реєстровим номером № 12378, однак з листа начальника відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 18 грудня 2018 року № 0-7-0.29-1155/113-18 вбачається, що у реєстраційній Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під номером 12378 запис про власника земельної ділянки не вказано.

Таким чином, як з`ясовано судом, спірний державний акт складений, виданий та зареєстрований з порушенням вимог, передбачених чинною на час виникнення правовідносин Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року.

Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 жовтня 2019 року (справа № 460/762/16-ц, провадження № 61-19331св18) за якою допущена в минулому органом влади помилка не може мати наслідком втручання в право відповідача та перекладати на нього всі негативні наслідки такої помилки, оскільки задоволення позову з формальних підстав покладатиме надмірний індивідуальний тягар на особу, яка володіє ділянкою протягом тривалого часу.

Крім того рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 в справі «Рисовський проти України» визначає, що ризик будь-якої помилки держоргану має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, на думку суду виданий громадянці ОСОБА_3 оскаржуваний державний акт на право приватної власності на землю не може бути скасований судом з підстав помилок державного органу, допущених при його видачі. Це стосується як не внесення громадянки ОСОБА_3 у списки громадян с. Іза на виділення земельних часток (паїв) (додатки №№ 1, 2 розпорядження голови Хустської РДА № 659 від 29.12.2002 року) так і відсутності відомостей про реєстрацію вказаного Державного акта у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під номером 12378. Виправлення вказаних помилок не може покладатися на власника земельної ділянки згідно Державного акту, оскільки держава в особі органу державної влади, який видав документ, що посвідчує право на землю особи гарантує їй право власності на землю, а також гарантує набуття цього права та його реалізацію виключно відповідно до закону, що відповідає нормам ст. 14 Конституції України.

Одночасно суд звертає увагу на те, що підставою для виготовлення та видачі спірного державного акту є розпорядження голови Хустської РДА № 659 від 29.12.2002 року, підписане головою Хустської районної адміністрації Горба М.І., яке на сьогоднішній день є чинне і ніким не скасоване.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

З позовної заяви вбачається, що позивач не ставить перед судом вимогу про визнання вказаного розпорядження недійсним та його скасування, розпорядження не є предметом позову та ніким не оспорюється, а тому і підстав для визнання недійсним спірного державного акту немає, оскільки в такому випадку він вважається таким, що виданий на законних підставах.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 № 056516 від 29 грудня 2002 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів за реєстровим номером № 12378 та виданого ОСОБА_3 на підставі чинного на сьогоднішній день розпорядження голови Хустської РДА № 659 від 29.12.2002 року.

Одночасно, у зв`язку із залишенням без задоволення вимоги позивача щодо визнання недійсним оскаржуваного ним державного акта на право приватної власності на землю, суд вважає, що без задоволення слід залишити і вимоги позивача, які стосуються скасування реєстрації даного акту та зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою, які є похідними від першої вимоги.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 17, 116, 152, 158 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 373 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хустської районної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про захист права власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2020 року.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.