Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 695/61/20

номер провадження 2/695/726/20

09 червня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Середи Л.В.

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Київській області за актовим записом №1626, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.10.2017 року.

Після одруження дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що спору про поділ майна на час подачі позову не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2019 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого виникали постійні сварки та непорозуміння, які негативно впливають на стан здоров`я позивача та формування світогляду їх дочки.

Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 по справі не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про суть позову, час та місце розгляду справи, не звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи на іншу дату, відзив на позов не подав.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи клопотання позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно, на підставі ухвали суду від 01.06.2020 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю.

Нормами ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують досить тривалий час, мір до примирення не приймають, а їх дії фактично свідчать про те, що вони обоє бажають вказаний шлюб розірвати, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Нормами ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору.

На підставі зазначеного та керуючись

ст.,ст. 112, 113 СК України та ст. 10,

ст.,ст. 141, 264, 265, 280-284ЦПК

України, суд -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб міжОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що 20.10.2017 року зареєстрований у Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Київській області за актовим записом №1626 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.10.2017 року).

Після розірвання шлюбу позивачу присвоїти дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею при подачі позову до суду в розмірі 840,40 грн.

Рішення може бути переглянуте Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в порядку, визначеному ч. 4 ст. 287 та ст. 288 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений судовим рішенням термін оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: Середа Л.В.