справа № 2-2208/09
провадження №6/489/19/20
УХВАЛА

12 червня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

встановив:

В жовтні 2019 заявник звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з заявою, в якій просив суд:

- зупинити виконання за виконавчим листом № 2-2208, виданим 22.12.2009 Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 131336,75 грн. заборгованості по кредитному договору № 014/08-122/42287 та судових витрат в розмірі 1067,00 грн. до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню;

визнати виконавчий лист № 2-2208, виданим 22.12.2009 Ленінським районним судом міста Миколаєва таким, що не підлягає виконанню в зв`язку із фактичним виконанням ОСОБА_1 рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2009 по цивільній справі № 2-2208/09;

стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8025,30 грн., що були стягнуті з нього у виконавчому провадженні № 59410894, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. з виконання виконавчого листа № 2 2208.

Заява мотивована тим, що 25.11.2009 Ленінським районним судом міста Миколаєва було ухвалено рішення по цивільній справі № 2-2208/2009, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/08-122/42287 від 19.05.2006 в розмірі 131336,75 грн. та судові витрати в розмірі 1067,00 грн., а кредитний договір розірвано. Відповідно до вказаного рішення судом 22.12.2009 видано виконавчий лист. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.04.2013 розстрочено виконання рішення суду на 60 місяців зі сплатою в рахунок погашення залишку боргу в розмірі 2206,75 грн. щомісячно. Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 відкрито постановою приватного виконавця від 25.06.2019, про яке боржнику стало відомо 13.08.2019 та 14.08.2019 через свого представника він звернувся із заявою до приватного виконавця, в якій повідомив про розстрочення суми боргу на 60 місяців, а також надав копії квитанцій про погашення боргу в розмірі 121508,75 грн. Крім того в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перерахував на рахунок Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Миколаївські області, на виконані якого раніше знаходився виконавчий лист, 8024,55 грн. Отже, на час відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 борг було погашено в розмірі 129533,30 грн. та залишок складав 2871,70 грн., про що було відомо стягувачу на час подачі заяви про відкриття провадження.

Незважаючи на вказані обставини, приватним виконавцем було направлено на реалізацію з електронних торгів у системі «Сетам» в мережі Інтернет належний боржнику ОСОБА_1 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Тому, з метою вчинення дій для зняття з реалізації нерухомого майна ОСОБА_1 , за власними підрахунками додатково перерахував на рахунок приватного виконавця в рахунок погашення боргу 10897,00 грн. та 1090,00 грн. суми основної винагороди приватного виконавця.

30.09.2019 боржник та його представник звернулися до приватного виконавця з заявою про закінчення виконавчого провадження № 59410894 в зв`язку з фактичним виконанням рішення, але їм було відмовлено з тих підстав, що стягувач не надав доказів погашення боргу. При цьому, ОСОБА_1 було здійснено переплату боргу в розмірі 8025,30 грн., які йому повернуті не були.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.10.2019 зупинено виконання виконавчого листа № 2-2208 до розгляду справи про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Іншою ухвалою від 10.10.2019 заяву прийнято до розгляду та зупинено провадження по справі до вирішення питання по справі щодо відновлення втраченого судового провадження № 2-2208/09.

Ухвалою суду від 13.11.2019 провадження по справі поновлено.

У судове засідання, призначене на 09.06.2020 09:33 годину, учасники судового розгляду не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На виконанні приватного виконавця перебувало виконавче провадження № 59410894 від 25.06.2019 з виконання виконавчого листа № 2-2208, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 22.12.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором 131336,75 грн. та судових витрат, які складаються із 1037,98 грн. судового збору та 30,00 грн. інформаційно-технічних витрат.

14.08.2019 представник ОСОБА_1 - адвокат Матвєєнко В.М. звернувся з заявою до приватного виконавця, в якій повідомив про розстрочення сплати боргу згідно на 60 місяців з сплатою в рахунок погашення залишку боргу в розмірі 2206,75 грн. щомісячно відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.04.2013.

Протягом 2013-2018 років ОСОБА_1 здійснив сплату боргу (з врахуванням розстрочки платежів) в розмірі 121508,75 грн., що підтверджується копіями квитанцій, доданими до заяви.

Крім того, згідно відмітки на виконавчому листі, боржником на рахунок Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Миколаївській області в 2013 році було сплачено 8024,55 грн.

27.09.2019 ОСОБА_1 перерахував приватному виконавцю 10897,00 грн. в рахунок погашення залишку боргу за виконавчим листом та 1090,00 грн. в якості основної винагороди приватного виконавця.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу всього сплатив 141520,35 грн., з яких 1090,00 грн. як винагорода виконавця. Тобто, переплата по рішенню суду складає 8025,62 грн. (140430,35 (без винагороди) - 132404,73 (борг із судовими витратами)).

30.09.2019 представник боржника - адвокат Матвєєнко В.М. звернувся з заявою до приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з його фактичним виконанням на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», яка приватним виконавцем задоволена не була.

15.11.2019 АТ «Райффайзен Банк Аваль» направило на адресу приватного виконавця заяву про завершення виконавчого провадження на підставі пункту 1 частини першої статі 37 Закону України «Про виконавче провадження» та повернення залишку коштів невикористаного авансового внеску.

15.11.2019 приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої та другої статті 232 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, законом передбачено можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявні обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається із досліджених матеріалів справи, виконавче провадження приватним виконавцем з виконання виконавчого листа відкрито 25.06.2019. З урахуванням усіх платежів сплачених заявником в рахунок погашення присудженого судом боргу та платежів, внесених на рахунок приватному виконавцю, за винятком винагороди останнього, переплата склала 8025,62 грн. Тобто, виконавчий лист виконаний в повному обсязі.

Встановивши факт переплати, ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття з реалізації житлового будинку належного боржнику та вчинення інших виконавчих дій.

Незважаючи на це приватний виконавець належним чином не розглянув заяву боржника та продовжував дії з реалізації арештованого нерухомого майна останнього з електронних торгів і лише після отримання заяви стягувача повернув виконавчий лист на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Із матеріалів цивільної справи також встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду міста Миколаєва знаходиться справа за скаргою ОСОБА_1 про оскарження бездіяльності приватного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження та визнання неправомірних дій приватного виконавця із здійснення виконавчих дій направлених на реалізацію нерухомого майна боржника з електронних торгів в системі «Сетам».

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.06.2020 скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з його фактичним повним виконанням.

При вирішенні вимоги про стягнення із стягувача надмірно сплачених коштів в розмірі 8025,30 грн. в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого листа суд виходить з наступного.

За положеннями частини четвертої статті 432 ЦПК України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Як вбачається з квитанції від 27.09.2019 (останнє погашення боргу) ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу згідно виконавчого листа на рахунок приватного виконавця перерахував 10897,00 грн. Окремим платіжним документом від 27.09.2019 заявник в рахунок оплати винагороди приватного виконавця перерахував 1090,00 грн. Таким чином, кошти в розмірі 10897,00 грн. приватний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» повинен перерахувати стягувачу, як погашення боргу згідно виконавчого листа. Тому стягнення надмірно сплачених заявником грошових коштів слід здійснити з стягувача.

Враховуючи визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення, вимога ОСОБА_1 про стягнення із стягувача надміру сплачених в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого листа № 2-2208, грошових коштів в розмірі 8025,30 грн. (у межах розміру вказаного в заяві) підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 432,444 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом міста Миколаєва 22.12.2009 по справі № 2-2208/09 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 131336,75 грн. заборгованості по кредитному договору № 014/08-122/42287 та судових витрат в розмірі 1067,00 грн., таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з його фактичним виконанням.

Стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 8025,30 грн., які були сплачені у виконавчому провадженні № 59410894, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Дмитром Олександровичем, з виконання виконавчого листа № 2-2208.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 12.06.2020.

Суддя І.В.Коваленко