Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2020 Справа №607/1179/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 , Відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 травня 2010 року у Переволоцькій сільській раді Бучацького району Тернопільської області України. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом останніх декількох років стосунки із відповідачкою погіршилися, між ними часто виникають сварки, вони втратили почуття любові та поваги, що призвело до припинення між ними подружніх відносин. На даний час вони проживають окремо ( в різних кімнатах ) та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, що мають істотне значення.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до підготовчого судового засідання.

14 квітня 2020 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні вказала, що стосовно задоволення позовних вимог покладається на думку суду, однак, проти розірвання шлюбу не заперечує. Разом із цим, пояснила, що впродовж року вони з відповідачем проживають окремо (у різних кімнатах ), не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Причина розірвання шлюбу у тому, що чоловік не поділяє її релігійних поглядів .

Судом установлено:

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_6 вступили у зареєстрований шлюб 25 травня 2010 року, про що зроблено актовий запис №05 Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області України, якою 25 травня 2010 року видане Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24 жовтня 2011 року Цеценівською сільською радою Шумського району, Тернопільської області (актовий запис №10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №1 Цеценівської сільської ради Шумського району, Тернопільської області, якою 21 березня 2013 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 від шлюбу сторін народився син - ОСОБА_5 , про що складено актовий запис №2 Цеценівської сільської ради Шумського району, Тернопільської області, якою 21 березня 2013 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

Сімейне життя сторін не склалося, між ними часто виникають сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного . Наведене призвело до припинення між ними подружніх відносин, впродовж року сторони не ведуть спільного господарства.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав:

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач зазначає, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов ОСОБА_2 - до задоволення.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 травня 2010 року у Переволоцькій сільській раді Бучацького району Тернопільської області України, актовий запис №05.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 гривень судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення - 04 червня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка