Справа №297/254/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №101, та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про визначення способу його участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею.

Первісний позов позивачем ОСОБА_1 мотивовано тим, що за час спільного сімейного життя з чоловіком, їм так і не вдалося створити міцної сім`ї. Спільне сімейне життя з останнім не склалося, оскільки у них виявилися різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали сварки. Вони втратили довіру один до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо і їх шлюб існує тільки формально. Крім того, за час шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з нею. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Примиритися із чоловіком не бажає. Крім того, відповідач ОСОБА_2 добровільно кошти на утримання дитини не надає, матеріально не допомагає їй в утриманні доньки. Оскільки останній має постійне місце праці, а тому бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини в часті від його доходу. Просить суд шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 розірвати, стягувати з останнього в її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача в її користь судові витрати по справі.

Зустрічний позов позивачем ОСОБА_2 мотивовано тим, що починаючи з листопада 2019 року вони з дружиною ОСОБА_1 проживають окремо. Їх малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з останньою. Так, як батько він має рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і на особисте виховання своєї дитини та побачення з нею. Зважаючи на це бажає брати участь у вихованні дитини, приділяти увагу фізичному, інтелектуальному, моральному, культурному та духовному розвитку дитини.Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду доньці, не існує. А тому просить суд визначити йому спосіб участі у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та особистому спілкуванні з нею, шляхом встановлення графіку зустрічей (побачень), спільного відпочинку та відвідувань дитиною місця його проживання,- кожну суботу та неділю тижня з 10:00 до 20:00 доби відвідування дитиною місця його проживання без присутності матері дитини чи інших її родичів та без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїзди до родичів, з урахуванням графіків відвідування дитиною школи, гуртків, секцій та інших додаткових занять; кожен день народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного року, з 10:00 до 20:00 доби; кожні шкільні канікули в літній та зимній періоди не менше 10 діб для відпочинку, оздоровлення та туристичних поїздок на території України, а також з правом виїзду за кордон без присутності матері.

Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить цивільну справу розглянути без її участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, та просить такі задоволити. Зустрічний позов визнає частково, а саме в частині визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою щотижня в п`ятницю з 16:00 до 20:00 год. та суботу з 10:00 до 20:00 год., а також день народження доньки за попередньою домовленістю з нею. Розгляд зустрічної позовної заяви просить провести без її участі, за наявними у справі матеріалами (а.с. 46).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі. Разом з тим, ствердив, що погоджується з висновком органу опіки та піклування Берегівської міської ради та просить визначити спосіб його участі у вихованні доньки саме такий, який запропонований органом опіки та піклування Берегівської міської ради (а.с. 47).

Представник третьої особи за зустрічним позовом - органу опіки та піклування Берегівської міської ради Садварі О.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі (а.с. 40).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №101, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 09 серпня 2008 року (а.с. 5).

Як встановлено з матеріалів справи, спільне життя у сторін не склалося, на даний час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і їх шлюб існує тільки формально.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , згідно своєї позовної заяви, стверджує, що примирення з чоловіком є не можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу, що стверджується його заявою від 25 квітня 2020 року (а.с. 37).

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 липня 2014 року (а.с. 6).

Як стверджує позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , будучи батьком малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як стверджує позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , та згідно зустрічного позову, не заперечує і відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , останній має постійну роботу та стабільний дохід.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, що слід стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання їх малолітньої дитини, суд враховує також те, що утримувати неповнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері дитини.

Враховуючи вищевикладене, те, що відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, те що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 є працездатним, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини, останній не заперечує щодо сплати аліментів на утримання доньки, що стверджується його заявою від 25 квітня 2020 року (а.с. 37), суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 в користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 840,80 гривень судового збору, що був сплачений останньою при зверненні до суду (а. с. 4).

Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень за вимогу про стягнення аліментів.

Крім того, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею (а.с. 18-26).

За ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 статті 157 цього Кодексу.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , після припинення спільного сімейного проживання з ОСОБА_1 ,він позбавлений можливості в повній мірі реалізувати свої батьківські права на спілкування з донькою, яка проживає разом з останньою, оскільки ОСОБА_1 не завжди виявляє бажання та не погоджується надавати йому достатньо часу для побачень з дитиною. Відсутністю між ними повної домовленості щодо його участі у вихованні дитини, порушує його права як батька, та порушує права та суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Так, згідно висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради №785/03-17 від 20 травня 2020 року, орган опіки та піклування Берегівської міської ради вважає за доцільне визначити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкування з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня в п`ятницю з 16:00 год. до 20:00 год. за київським часом та суботу з 10:00 год. до 20:00 год. за київським часом, а також день народження малолітньої, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, попередньо погодивши з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 41-43).

Разом з тим, при вирішення даного спору суд враховує те, що спілкування дитини з батьками є неодмінним елементом належного розвитку дитини, джерелом її повноцінного виховання.

Крім того, визначаючи час для спілкування позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 з дитиною, суд враховує вищевказаний висновок органу опіки та піклування Берегівської міської ради №785/03-17 від 20 травня 2020 року.

Разом з тим, позивач за зустрічим позовом ОСОБА_2 згідно заяви від 23 травня 2020 року погодився з даним висновком та просить суд визначити спосіб його участі у вихованні доньки такий, який запропонований органом опіки та піклування Берегівської міської ради (а.с. 47).

Враховуючи вищевикладене, те, що батько дитини має право на безперешкодне, особисте спілкування з донькою, той із батьків, з яким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, враховуючи вищевказаний висновок органу опіки та піклування Берегівської міської ради, суд вважає позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволити.

Керуючись ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 141, 150, 153, 157, 159, 181-183 СК України, ст. ст. 141, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,

рішив:

Первісниий позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований 09 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №101- розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задоволити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 спосіб участі у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та особистому спілкуванні з нею, щотижня в п`ятницю з 16:00 год. до 20:00 год. за київським часом та суботу з 10:00 год. до 20:00 год. за київським часом, а також день народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередньо погодивши з матір`ю ОСОБА_1

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Фейір О. О.