Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4748/19 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 28 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М.

у цивільній справі №274/4748/19 за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) страхове відшкодування заподіяної йому шкоди внаслідок ушкодження автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 27 122,27 грн, а також сплачений ним судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 15.02.2016 року о 08 год. 20 хв ОСОБА_2 по вул . Куйбишева в м. Бердичеві Житомирської області керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись у напрямку перехрестя із вул. Житомирською, не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався по ній під його керуванням та здійснив зіткнення. Внаслідок зіткнення обидва автомобіля отримали механічні пошкодження, а він та пасажири його автомобіля - тілесні ушкодження. Постановою Бердичівського міськрайонного суду у справі № 274/1682/16-ц від 21.04.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Автомобіль під керуванням ОСОБА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 , який застрахував свою цивільну відповідальність у страховій компанії "СКАЙД" згідно поліса № АЄ/6285396 від 10.12.2015 року. Автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 ОСОБА_4 . Вказаним автомобілем він розпоряджався за взаємною згодою із власником, на підставі довіреності та має право на відшкодування заподіяної шкоди. Згідно страхового поліса № АІ/9200496, виданого на його ім`я 14.02.2016 року автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 є забезпеченим транспортним засобом. Після настання страхового випадку він своєчасно повідомив свою страхову компанію та страхову компанію "СКАЙД" та подав до ПАТ СК "СКАЙД" заяву про виплату страхового відшкодування із необхідним пакетом документів. ПАТ СК "СКАЙД" зареєструвала його заяву та було заведено страхову справу № 401208.

Згідно висновку №1287 від 25.02.2016 року вартість матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 складає 31 777 грн. 20 коп., а вартість відновлювального ремонту - 27 122 грн. 27 коп. Зазначав, що на протязі тривалого часу ПАТ СК "СКАЙД" обіцяла виплатити йому страхове відшкодування, але як з`ясувалося в подальшому ПАТ СК "СКАЙД" є неплатоспроможною компанією та 31.05.2016 року втратила статус асоційованого члена МТСБУ, тому це змусило його звернутися до відповідача для вирішення питання про виплату страхового відшкодування. В період з 25.10.2016 року по 07.03.2019 року він тричі звертався до МТСБУ з проханням здійснити страхову виплату, однак йому було відмовлено з тих підстав, що страхове відшкодування він отримає лише тоді від них, коли ПАТ СК "СКАЙД" буде визнано у встановленому законом порядку банкрутом. Вважає, що не має очікувати коли ПАТ СК "СКАЙД" буде визнано банкрутом, компанія взагалі зникла, тому вважав відмову МТСБУ у виплаті його страхового відшкодування протиправною, оскільки зникнення колишнього асоційованого члена МТСБУ не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та дана невірна оцінка доказам. Зокрема зазначає, що ним було здійснено усі необхідні дії для отримання страхового відшкодування. У тому числі своєчасно повідомлено МТСБУ про існуючу проблему та він звернувся із відповідними заявами про виплату страхового відшкодування. Проте, МТСБУ не повідомило позивача про необхідність подання додаткових документів для отримання страхового відшкодування до 31 травня 2017 року. СК "СКАЙД" по факту ліквідоване, іншої інформації про нього МТСБУ у своєму розпорядженні немає (лист від 08.05.2019 року). СК "СКАЙД" позбавлене ліцензії на здійснення страхового відшкодування, отже страховою діяльністю не займається і на думку апелянта, є анульованим. Факт не зняття з реєстрації СК "СКАЙД" у єдиному реєстрі не означає, що вона не ліквідована, а продовжує займатися страховою діяльністю. Крім того, на думку апелянта, оскільки, СК "СКАЙД" фактично зникла, то посилання МТСБУ на необхідність очікування визнання його банкрутом неправомірне. Вважає, що зникнення колишнього асоційованого члена МТСБУ не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки такі підстави чітко визначені ст.32,37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Даним законом такої підстави як зникнення члена МТСБУ не передбачено. Крім того вказує, що предметом позову є не визнання обов`язку МТСБУ виплачувати кошти за зобов`язаннями СК "СКАЙД", а стягнення страхового відшкодування вже за визнаним, але не виконаним обов`язком МТСБУ здійснити таке відшкодування в період із 01.03.2017 по 31.05.2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії постанови судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.04.2016 року, справа № 274/1682/16-п, ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого 124 КУпАП. Закрито провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП (а.с.6-7).

Відповідно до копії полісу №АІ/9200496 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ СК "УНІКА" 14.02.2016 року, ОСОБА_1 є страхувальником транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно копії полісу № АЕ/6285396 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.12.2015 року, ОСОБА_3 є страхувальником транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 , укладеним з ПАТ СК "СКАЙД" (а.с.10).

Згідно заяви від 25.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ СК "СКАЙД" про відшкодування матеріального збитку отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів (а.с.11).

25.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до керівника МТСБУ відповідно до якої просив надати відповідь чи спроможна страхова компанія ПАТ СК "СКАЙД" здійснити виплату визначеної страхової суми та в який термін (а.с.12).

08.11.2016 року МТСБУ на ім`я ОСОБА_1 надійшла відповідь, зі змісту якої вбачається, що якщо ПАТ СК "СКАЙД" буде визнано у встановленому Законом порядку банкрутом; коштів та майна страховика не вистачить для задоволення вимог заявника, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика тоді МТСБУ поновить розгляд питання щодо здійснення регламентної виплати передбаченої пп."ґ" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с.13).

26.01.2017 року, 29.11.2018 року, 07 березня 2019 року ОСОБА_1 звертався до керівника МТСБУ з аналогічними заявами щодо виплати страхового відшкодування (а.с.14-15,17).

20.12.2018 року, 08.05.2019 року МТСБУ на ім`я ОСОБА_1 надала аналогічні відповіді від 08.11.2016 року (а.с.16,18).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 він належить ОСОБА_4 (а.с.20).

Як вбачається з копії довіреності від 16.02.2016 року ОСОБА_4 даною довіреністю уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси і діяти від його іменні в органах державної влади та управління, в будь-яких установах, підприємствах, організація незалежно від їх підпорядкування та місцезнаходження... при вирішенні питань, пов`язаних з відчуженням (продажем, обміном, заставою в забезпечення його зобов`язань, передачею в оренду, позичку тощо) належного йому т/з ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_5 (а.с.19).

Згідно висновку №1287 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля ВАЗ 2106 р.н.з. НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_1 становить 31 777,20 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля - 37 259,67 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_1 складає 27 122,27 грн. (а.с.21-39).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення позову не було.

При цьому судом враховано, що відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до положень статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 1.8. статті 1 Закону № 1961-IV страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

В даному випадку судом встановлено, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3 , власника автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у ПАТ СК "СКАЙД" згідно з полісом.

Відповідно до пункту 22.1 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на МТСБУ може бути покладено виконання зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» на даний період часу не ліквідована, не визнана банкрутом та не перебуває в процесі припинення (а.с.52-54).

Таким чином, та обставина, що ПАТ СК «СКАЙД» анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не дає законних підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Системний аналіз положень статей 1,41,53 Закону № 1961-IV дає підстави дійти висновку, що МТСБУ відшкодовує шкоду третім особам лише у виняткових випадках, визначених статтею 41 Закону №1961-IV, а припинення членства ПАТ «СК «СКАЙД » у МТСБУ не є підставою для відшкодування шкоди останнім особі, якій завдано шкоди ДТП.

Позивач не звертався до страховика відповідача з позовом, а відразу пред`явив вимогу до відповідачів.

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону № 1961-IV, є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

За наведених обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 11.06.2020 року.