ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1337/20 Справа № 175/2238/18 Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 квітня 2018 року шлюб, укладений між сторонами, було розірвано. В період шлюбу подружжям було набуто нерухоме майно, яке підлягає розподілу, оскільки є спільною сумісною власністю подружжя. Тому позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме: домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку, загальною площею 0,150 га, та земельну ділянку, загальною площею 0,2275 га, розташовані по АДРЕСА_1 ; нежиле приміщення № НОМЕР_1 та нежитлове приміщення АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року визнано та затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на наступних умовах. Сторони дійшли згоди про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та перебуває у них і визнають, що спільним майном подружжя, набутим ними за час перебування в зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжя є наступне майно:

- домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету від 19.12.2012 року №158, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2012 року;

- нежиле приміщення АДРЕСА_4 , на підставі договору дарування нежитлового приміщення (серія та номер: 718) від 24.06.2015 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- нежиле приміщення АДРЕСА_5 ), на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2008 року №б/н, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- земельна ділянка, загальною площею 0,150 га, розташована по АДРЕСА_1 , на підставі рішення ХХІХ сесії ІY скликання Кіровської селищної ради від 24.11.2004 року, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_2 № 138852);

- земельна ділянка, загальною площею 0,2275 га, розташована по АДРЕСА_1 , на підставі рішення сесії Кіровської селищної ради від 21.10.2010 року №769-34/V, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_3 № 891779).

Для забезпечення вирішення спору щодо поділу спільного майна подружжя, сторони погодили поділити майно, вказане у п. 1 даної мирової угоди, наступним чином: визнати право власності за позивачем ОСОБА_3 на:

- 1/2 частину домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , опис об`єкта: житловий будинок А, загальна площа 103,0 кв.м., житлова площа 41,6 кв.м., житловий будинок Б, загальна площа 263,5 кв.м., житлова площа 154,8 кв.м., навіс В, сарай Г, сарай Д, гараж Е, колонка К, оглядовий колодязь О.к, зливна яма З.я., зливна яма З.я.1, зливна яма З.я.2, замощення І, огорожа № 1-6;

- 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,150 га по АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_2 № 138852), кадастровий номер :02:009:0043,

- 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,2275 га, по АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія ЯЛ № 891779), кадастровий номер :02:009:0067,

- нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , опис об`єкта: загальна площа 274,5 кв.м, опис: поз.1 приміщення площею 18,7 кв.м., поз.2 приміщення - 56,7 кв.м., поз.3 приміщення - 59,4 кв.м., поз.3а приміщення - 54,3 кв.м., поз.4 приміщення - 37,7 кв.м., поз.5 підсобне - 8,6 кв.м., поз.6 - підсобне - 7,9 кв.м., поз.7 - приміщення - 25,3 кв.м., поз.8 - коридор - 3,7 кв.м., поз.8а - коридор - 2,2 кв.м., а6,а8,а9,а10 - приямки, а5 - вхід в приміщення, а7 - вхід в приміщення.

Визнати право власності за позивачем ОСОБА_1 на:

- 1/2 частину домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , опис об`єкта: житловий будинок А, загальна площа 103,0 кв.м., житлова площа 41,6 кв.м., житловий будинок Б, загальна площа 263,5 кв.м., житлова площа 154,8 кв.м., навіс В, сарай Г, сарай Д, гараж Е, колонка К, оглядовий колодязь О.к, зливна яма З.я., зливна яма З.я.1, зливна яма З.я.2, замощення І, огорожа № 1-6,

- 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,150 га по АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_2 № 138852), кадастровий номер :02:009:0043,

- 1/2 земельної ділянки, загальною площею 0,2275 га, розташованої по АДРЕСА_1 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія ЯЛ № 891779), кадастровий номер :02:009:0067,

- нежиле приміщення АДРЕСА_6 НОМЕР_4 , загальною площею 173,8 кв.м., технічний опис майна: в житловому будинку літ. А-5 у цокольному поверсі нежитлове приміщення № НОМЕР_1 поз. 1-16, площею 173,8 кв.м, літ. а1а4 приямки, літ. а17 ганок з навісом.

3. Сторони відмовляються в подальшому від претензій один до одного, від будь-яких майнових та немайнових відшкодувань та збитків, пов`язаних із майном, передбаченим п. 1 даної мирової угоди та зобов`язуються не чинити перешкод у здійсненні права власності при поділі даного майна за цією мировою угодою.

4. В разі необхідності проведення реєстрації/перереєстрації (оформлення/переоформлення) права власності на майно, вказаного в даній мировій угоді, з метою передачі права власності на майно, згідно умов даної мирової угоди, сторони зобов`язуються всіляко сприяти один одному в проведенні зазначених процедур.

5. Із виконанням зобов`язань, що перераховані вище, сторони відмовляються від будь-яких матеріальних чи інших претензій, пов`язаних із предметом спору по даній справі і не матимуть їх у майбутньому в разі належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань по даній угоді.

6. Сторони, що уклали цю мирову угоду, домовились повідомити про це суд, подавши спільну заяву про затвердження мирової угоди із закриттям провадження у справі, додавши до заяви дану угоду.

7. Враховуючи, що затверджена ухвалою мирова угода має силу рішення суду, в разі невиконання сторонами взятих на себе зобов`язань, сторони погоджуються на примусове спонукання сторін до виконання її умов, в тому числі, із залученням державної виконавчої служби, а також приватних виконавців України.

8. Сторонам відомі правові наслідки у випадку закриття провадження у справі у зв`язку з затвердженням мирової угоди та у випадку невиконання сторонами умов цієї мирової угоди.

9. Сторони заявляють, що умови мирової угоди ними погоджені, ці умови не порушують та не обмежують їх прав та інтересів чи прав та інтересів третіх осіб.

10. Мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках один Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області, та по одному для кожної сторони і набуває чинності з моменту її підписання сторонами.

Судові витрати залишено за позивачем ОСОБА_3 . Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя закрито.

Із зазначеною вище ухвалою не погодилась ОСОБА_1 , її представник звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що при затвердженні даної мирової угоди не порушуються права та охоронювані законом інтереси сторін, умови мирової угоди відповідають вимогам закону і є вирішенням спору, що виник між сторонами.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі (ч.ч. 3-4 статті 207 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Таким чином, за змістом даної норми закону суд має перевірити, чи умови мирової угоди не суперечать закону, чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.

Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутня спільна письмова заява сторін про затвердження мирової угоди, що суперечить вимогам частини 2 статті 207 ЦПК України.

Колегія наголошує, що частиною 1 статті 57 Сімейного Кодексу України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Затверджуючи мирову угоду, місцевий суд не перевірив дотримання положень статті 57 Сімейного Кодексу України, не навів обгрунтування щодо передачі у власність позивача нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , яке належить відповідачці на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування нежитлового приміщення серія та номер 718 від 24.06.2015 року, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №124858148 від 22.05.2018 року (а.с. 26-27).

Згідно матеріалів справи та пояснень представників сторін у судовому засідання суду апеляційної інстанції, дійсність договору дарування від 24.06.2015 року, відповідно до якого нежитлове приміщення АДРЕСА_4 належить відповідачці на праві особистої приватної власності, - у передбаченому діючим законодавством порядку не оспорюється.

Суд приймає до уваги доводи апелянта про збіг для неї, на час підписання мирової угоди, тяжких життєвих обставин, які полягали у конфліктах з позивачем, розпаді сімї сторін (шлюб сторін розірвано 17.04.2018 року), незадовільному самопочутті відповідачки (а.с. 98 - 102), хворобі брата відповідачки ОСОБА_4 , який помер через півтора місяці після укладення мирової угоди - 08 вересня 2018 року (а.с. 97). Відповідачка ОСОБА_1 , приймаючи участь у судовому засіданні місцевого суду при укладенні та затвердженні мирової угоди, без адвоката або представника, без отримання професійної правничої допомоги, не була обізнана з правових питань, відповідних розяснень у суді не отримала та, як наслідок, підписала мирову угоду, що суперечить її інтересам та суперечить вимогам матеріального закону в частині передачі у власність позивача обєкту нерухомості, що належить їй, відповідачці, на праві особистої приватної власності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ст. 379 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до місцевого суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року скасувати, справу направити до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді