Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6175/19 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/6175/19 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради, третя особа - Житомирська міська рада про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою комунального підприємства «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому зазначав, що 19.10.2018 в м. Житомирі по вул. Вільський Шлях сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, було механічно пошкоджено автомобіль Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу. Постановою Житомирського апеляційного суду від 15.03.2019 встановлено, що причиною ДТП стало неналежне технічне обслуговування оглядового колодязя дощової каналізації, що розташований по АДРЕСА_1 , інженером КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради. Цією ж постановою інженера ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Позивач вказував на те, що відповідно до рішення Житомирської міської ради № 580 від 28.03.2008 КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради визначено балансоутримувачем зливових мереж та штучних споруд м. Житомира. Відповідно до статуту КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради напрямком діяльності є, в тому числі, ремонт мереж зливової каналізації. Оскільки, відповідно до положень Закону України «Про автомобільні дороги», Закону України «Про дорожній рух» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, до компетенції власників або уповноваженим ним органів у сфері дорожнього руху належить також своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення. Відтак, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача суму завданої йому майнової шкоди у розмірі 88 525,00 грн, що включає: вартість відновлювального ремонту - 86 925,00 грн, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження - 1600,00 грн та судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто із КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 суму завданої майнової шкоди у загальному розмірі 88525,00 грн, що включає: вартість відновлювального ремонту - 86925,00 грн, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження - 1600,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради подало апеляційну скаргу та вважає що воно є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не встановлено об`єктивно всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди , не взято до уваги практику Верховного Суду по аналогічних справах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок неправомірної бездіяльності КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради та відповідно і розмір завданих збитків.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.10.2018 у м. Житомирі по вул. Вільський Шлях сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, було механічно пошкоджено автомобіль Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1

Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі підтверджено виявлення по АДРЕСА_1 недоліків в утриманні та експлуатації ділянки у вигляді не закритої кришки оглядового колодязю.

Із доданої схеми дорожньо-транспортної пригоди, матеріалів про її учасників та отримані механічні пошкодження, слідує, що місцем розташування перешкоди є проїзна частина дороги, транспортний засіб - автомобіль Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , зазнав механічних ушкоджень переднього бамперу, капоту, радіатору, номерного знаку, виявлено витік моторного мастила.

У відповідності до ч.1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

За ч.1 ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: …забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;… термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах

Положеннями ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно з п.11 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху.

За положеннями п.п. 12.2.1, 12.2.2 «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 05.07.1995 № 30, технічне обслуговування мережі передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляди мережі і споруд на ній: дюкерних і з`єднувальних камер, колодязів, напірних і самоплинних трубопроводів (колекторів), аварійних випусків, естакад і водопропускних труб під каналізаційними трубопроводами тощо. Зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі.

Встановлено, що рішенням Житомирської міської ради від 28.03.2008 № 580 балансоутримувачем зливових мереж та штучних споруд визнано Комунальне підприємство по експлуатації штучних споруд.

Відповідно до статуту КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради (п.п 2.2.) основним напрямком діяльності підприємства є, крім іншого, будівництво та ремонт мереж зливової каналізації.

Наказом КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради від 02.01.2018 № 12 ОСОБА_2 призначено особою, відповідальною за виконання функцій щодо контролю за станом мостів, шляхопроводів та зливових мереж міста.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 15.03.2019 скасовано постанову Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2019 року. Постановлено нову постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП, та провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. В постанові апеляційної інстанції зазначено, що в діях правопорушника ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Також зауважено, що з записів журналу обстеження зливових мереж м. Житомира вбачається, що останній огляд колодязю по АДРЕСА_1 здійснювався 21.08.2018, ДТП відбулась 19.10.2018 року.

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині першій статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», які чинні від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97).

Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см (пункт 3.1.7 ДСТУ 3587-97).

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Єдиних правил).

Встановивши, що КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради є балансоутримувачем оглядового колодязя, який розташований по АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за незадовільне утримання елементів дорожнього об`єкта має відповідати КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Частиною 2 ст.1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При вирішенні питання про розмір завданих збитків, суд першої інстанції вірно взяв до уваги відомості, викладені у зібраних в межах провадження у адміністративній справі матеріалах про наявні в автомобілі механічні пошкодження, висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 95 від 08.11.2018 з описом виявлених пошкоджень, необхідних ремонтних робіт.

Розмір матеріальної шкоди заподіяної позивачу внаслідок пошкодження автомобіля визначений в акті здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 18.01.2019 в сумі 86 925 грн .

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у справі була призначена судова автотехнічна експертиза.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №12/2-20 від 30 квітня 2020 року вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 , на 18.10.2018- 18.01.2019 складає 122 070 грн.

Отже, вартість матеріального збитку визначено висновком судової автотоварознавчої експертизи значно більша, ніж вартість виконаних робіт по ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, суд першої інстанцій встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив докази у справі, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова Житомирського апеляційного суду від 15.03.2019 не є належним та допустимим доказом у справі, але суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасниками судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки. Наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року за клопотанням представників КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради у справі була призначена судова автотехнічна експертиза.

20 листопада 2019 року із Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових вихідних даних для проведення експертизи.

Між тим, зазначена ухвала була скасована ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року, оскільки КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради, за ініціативою якого у справі була призначена судова автотехнічна експертиза, не надало додаткових вихідних даних зазначених в клопотанні експерта.

Постанова Житомирського апеляційного суду від 15.03.2019 є чинною, інші матеріали справи не спростовують викладених у ній обставин.

Крім того, згідно з ч.2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 має право на отримання страхового відшкодування згідно Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно стягнув з підприємства майнову шкоду, є не обгрунтованим.

Згідно з п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

За правилами ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п. 1.3 ст. 1 Закону № 1961-ІV).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-ІV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, Законом № 1961-ІV, не передбачено здійснення виплати страхового відшкодування страховиком на користь особи, транспортний засіб якої застрований страховиком.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в апеляційносу суді ОСОБА_1 надав докази, а саме: ордер серія ЖТ №42987 на надання правничої допомоги від 06 жовтня 2019 року, додаткові угоди №2 від 06.10.2019, №3 від 21 жовтня 2019 до договору про надання професійної правничої допомоги №5 від 22 жовтня 2018 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 27 жовтня 2019 року № 1 на суму 2 500, 00 грн., від 04 грудня 2019 року №1 на суму 2 100, 00 грн., від 04 лютого 2020 року №1 на суму 2 100, 00 грн., розрахунки від 07 жовтня 2019 року, 04 грудня 2019 року, 04 лютого 2020 року понесених витрат та обґрунтування їх розміру за надання професійної правничої допомоги адвокатом згідно з договором від 22 жовтня 2018 року № 5.

Вказані докази подані ОСОБА_1 до апеляційної інстанції у передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України строки.

Таким чином, витрати на професійну правничу в розмірі 6 700 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Витрати за проведення автотоварознавчої експертизив розмірі 1015 грн 20 коп. підлягають стягненню з КП «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради на користь Житомирського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з комунального підприємства «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 6 700 грн. судових витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Стягнути з комунального підприємства «Експлуатація штучних споруд» Житомирської міської ради на користь Житомирського НДЕКЦ МВС України 1015 грн 20 коп. за проведення автотоварознавчої експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 03 червня 2019 року.

Головуючий Судді