Справа № 214/9349/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2020 року Саксаганськийрайонний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначила наступне. Вона, позивачка ОСОБА_1 , перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. 29 березня 2017 року шлюб розірвано, від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 20.07.2015 року до досягнення дитиною 18-літнього віку. Стягнення у твердій грошовій сумі було призначено з тієї підстави, що відповідач на той час не працював та мав непостійний заробіток, однак їй стало відомо, що на теперішній час відповідач працює, має високий та стабільний дохід, але аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхнього сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні сина. Також, відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає. Вона, позивачка, самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. На даний час працює, але має мінімальний дохід в розмірі 4 180.00 грн. Неодноразові її прохання стосовно допомоги у матеріальному забезпечені, є безрезультатними. Зважаючи на вище викладене, вважає, що оскільки на момент звернення до суду з цим позовом між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання та не дійшли домовленості з відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітнього сина, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, вважає, що як матір дитини може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням тієї обставини, що стягнення аліментів на дитину здійснюється на підставі рішення суду, зазначена норма закону до даних правовідносин не застосовується, тому збільшення розміру аліментів можливе після набрання законної сили рішення суду у даній справі. У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Така правова позиція підтверджується п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них».

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України від 05.02.2014 року у справі № 143-цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір у певній грошовій сумі та навпаки).

За частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми у розмірі 2000,00 грн. на частку від його заробітку (доходу), а саме 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до його повноліття, на користь ОСОБА_1 , оскільки на даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби сина ОСОБА_3 , одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування, відвідування необхідних гуртків тощо.

В ході розгляду справи задоволено клопотання позивачки про витребування доказів (довідки про доходи відповідача).

В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: рішення суду (а.с.11-12), свідоцтво про народження (а.с.14), рішення суду (а.с.15), довідка про склад сім`ї (а.с.16), довідки про доходи (а.с.17, 50).

.

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: рішення суду (а.с.11-12), свідоцтво про народження (а.с.14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі, наявність від шлюбу сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає належним доказом: рішення суду (а.с.15), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність у позивача аліментних зобов`язань по утриманню сина ОСОБА_3 та їх стягнення у твердій грошовій сумі.

Суд вважає належними доказами: довідку про склад сім`ї (а.с.16), довідку про доходи (а.с.17), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування дитини на утриманні позивачки та розмір її доходів.

Суд вважає належним доказом: довідку про доходи (а.с. 50), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме зміну матеріального стану платника аліментів.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є достовірними.

Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

На підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2015 року по справі 214/5379/15-ц з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно (а.с.15).

Розмір нарахованої заробітної плати позивачки, за винятком нарахувань, за період з червня 2019 року по листопад 2019 року, становить 25080 грн. 00 коп. (а.с.17).

На даний час відповідач працює у ПрАТ «Суха Балка», розмір нарахованої заробітної плати за винятком податку на доходи фізичних осіб якого за період з жовтня 2019 року по березень 20202 року, складає 106338 грн. 73 коп. (а.с.12).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України.

Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3.

При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивачка зазначила, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі було призначено за рішенням суду, оскільки відповідач на той час не працював та мав непостійний заробіток. Однак, на даний час у відповідача сталися зміни в матеріальному становищі, оскільки останній на даний час працює, має високий та стабільний заробіток. Аліментів, які стягуються на дитину з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що ставить її у скрутне матеріальне становище, що визначає доцільність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

В ході судового розгляду встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у 2015 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідача змінився матеріальний стан, внаслідок його працевлаштування до ПрАТ «Суха Балка», середній розмір заробітної плати якого за період з жовтня 2019 року по березень 20202 року складає 17723 грн. 12 коп., в той час як середній заробіток позивачки за період з червня 2019 року по листопад 2019 року складає 4180 грн. 00 коп., що значно менше доходу відповідача.

За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність змін в матеріальному становищі відповідача, як платника аліментів, в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , що в розумінні ст.192 СК України є достатньою підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Відтак у даному випадку у суду наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнутих з відповідача на користь позивачки на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на 1/4 частку від усіх видів його заробітку (доходу).

Вислухавши позивачку, дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд на підставі ст.12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст.13 ЦПК України, відповідно до якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно загальних вимог процесуального права щодо набрання рішенням суду законної сили, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивачки, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми в розмірі 2000 грн. на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 1 червня 2020 року.

Суддя Прасолов В.М.