Номер провадження 2/243/1375/2020
Номер справи 243/3103/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17 » червня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником будинку та приватизованої земельної ділянки площею 0,0628 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Державний акт на право приватної власності на землю втрачено, архівний екземпляр відсутній, тому отримати дублікат неможливо. В зв`язку з відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позивач позбавлений права розпоряджатися своєю власністю.

Просить визнати за собою право власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач, ОСОБА_1 та його представник, ОСОБА_2 , не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Відповідач, Слов`янська міська рада Донецької області, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу без участі свого представника, рішення ухвалити відповідно до діючого законодавства, заперечень щодо позову не надала.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з повідомленням КП «БТІ» м. Слов`янська від 17.02.2020 року за №526-4/0.45/01 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 14.08.1987 року р/№1-2491. Копія державного акту на приватизовану земельну ділянку відсутня.

Відповідно до повідомлення Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 27.02.2020 року №196/116-20 архівний екземпляр державного акту на право приватної власності на землю по АДРЕСА_1 , в Управлінні відсутній. Відповідно до «Журналу №7 0007) запису держактів на право приватної власності на землю, 1998 рік, з №№4176-471» земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0628 га передана у власність ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Слов`янської міської ради від 17.06.1998 року за №266 згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ДН №004569 від 10.07.1998 року.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Зубкової А.О. від 01.04.2020 року посвідчення договорів відчуження нерухомого майна за умови відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно або його дублікату неможливе.

Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на дану земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного.

В силу положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ (далі - Закон), відомості державного реєстру речових прав на нерухоме є офіційними відомостями.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, та в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» власник майна має пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджені відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення, ухвалене раніше.

Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її власності.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному 392 цього Кодексу.

Позивач набув право власності на підставі рішення виконкому Слов`янської міської ради від 17.06.1998 року за №266, яке ніким не оспорюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

В зв`язку з втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю позивач позбавлений можливості розпоряджатися належною йому земельною ділянкою.

Відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17.10.2012року N1051 видача державних актів та їх дублікатів на право власності на земельну ділянку не передбачено.

На теперішній час іншого шляху, ніж визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 328, 392 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на приватизовану земельну ділянку площею 0,0628 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 22 червня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова