Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9623/18 Головуючий у 1-й інст. Маслак В.П.
Категорія 68 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й.,

Галацевич О.М. при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/9623/18

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , (третя особа Служба у справах дітей Житомирської міської ради) про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П. у м. Житомир,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити розмір аліментів, визначений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.03.2013р. у справі №296/565/13-ц, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що після розірвання на початку 2013 року шлюбу дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Визначені судом аліменти відповідач належним чином не сплачує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її духовний розвиток, здоров`я, навчання, не спілкується з донькою.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2020 року позов задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В решті вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову і ухвалити нове рішення про відмову в позові в цій частині. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що бажає спілкуватися з дочкою неодноразово телефонував, намагався зустрітися, але позивач чинить перешкоди. Висновок органу опіки та піклування, є необґрунтованим, суд взяв до уваги покази свідків, які зацікавлені у вирішенні спору. Апелянт на даний час своєчасно сплачує аліменти.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що з 06.06.2009 по 12.02.2013 сторони перебували у шлюбі, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю. Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 29.03.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини в сумі 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.01.2013р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N3 (із наступними змінами) „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Орган опіки та піклування 17.04.2019 року зробив висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки починаючи з 2016 року він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не брав, за місцем проживання дитину не відвідував, матеріальної чи будь-якої іншої допомоги на утримання доньки не надавав, станом на 01.09.2018 мав заборгованість зі сплати аліментів.

В основу рішення судом першої інстанції покладений даний висновок, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (батьків позивачки), ОСОБА_6 , довідки навчальних закладів щодо участі у розвитку та вихованні дитини у 2013-2018 роках матері.

Проте, задовольняючи позов, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і допускається тоді, коли неможливо змінити ставлення батьків до виховання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.02.2019 року заборгованість по сплаті аліментів була відсутня. В судовому засіданні в суді першої інстанції відповідач заперечив щодо позову та пояснив, що став рідше бачити дитину після розлучення, вони з позивачкою не дійшли згоди щодо встановлення часу спілкування з дитиною. Відповідач має проблеми із здоров`ям, у зв`язку з чим проходив стаціонарне лікування, 18.03.2019 року йому встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача і свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

За таких обставин рішення в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав і стягнення судового збору належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2020 року в частині позбавлення батьківських прав і стягнення судового збору, ухвалити нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських прав.

В решті рішення залишається без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: