Справа №949/125/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
прокурора: Твердун Н.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м.Дубровиця справу за позовом першого заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Дубровицька центральна районна лікарня" про відшкодування, витрат понесених закладом охорони здоров`я за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4351,61 грн.,
Пркурор в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства "Дубровицька центральна районна лікарня" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з нього на користь Дубровицької районної державної адміністрації 4351,61 грн. витрат за перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні.
Свої вимоги мотивує тим, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 березня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.104 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладення відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вказаном вироком встановлено, що 29 березня 2017 року близько 15 год. 30 хв. неповнолітня ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї власного господарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , під час сварки із своїм батьком ОСОБА_2 , що виникла на побутовому ґрунті, умисно, зі значною силою, нанесла останньому один удар кухонним розкладним ножем в ділянку грудей зліва, зі сторони спини, в результаті чого спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва (задня поверхня), з ушкодженням верхньої долі лівої легені, що супроводжувалося гострою внутрішньою плевральною кровотечею, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №73 від 30 березня 2017 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Потерпілим від кримінального правопорушення визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно відомостей (розрахунку витрат), наданих КНП "Дубровицька центральна районна лікарня", потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП "Дубровицька центральна районна лікарня" з 29.03.2017 року по 07.04.2017 року (9 ліжко-днів). Оскільки КНП "Дубровицька центральна районна лікарня" було понесено витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4351,61 грн., позивач просить стягнути їх з відповідача.
В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала із зазначених у позові підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить розміщене оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про її виклик (а.с.65) в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Від представника третьої особи до суду надійшла заява, у якій позовні вимоги прокурора підтримує, а справу просить розглянути без участі представника Дубровицької КНП. Представник Дубровицької РДА в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно ч. 4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо.

В судовому засіданні із копії вироку Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 березня 2018 року, встановлено, що 29 березня 2017 року близько 15 год. 30 хв. неповнолітня ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї власного господарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , під час сварки із своїм батьком ОСОБА_2 , що виникла на побутовому ґрунті, умисно, зі значною силою, нанесла останньому один удар кухонним розкладним ножем в ділянку грудей зліва, зі сторони спини, в результаті чого спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва (задня поверхня), з ушкодженням верхньої долі лівої легені, що супроводжувалося гострою внутрішньою плевральною кровотечею, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №73 від 30 березня 2017 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Вказаним вироком ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (а.с.9-10).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка- розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. При цьому, розмір відшкодування фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння визначається виходячи з кількості ліжко- днів, проведених потерпілим в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

У відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Доказів пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України суду не надано.

Згідно п.1.1 Статуту КНП "Дубровицька ЦРЛ" затвердженого рішенням Дубровицької районної ради від 31 жовтня 2018 року за №333 встановлено, що лікарня є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом (а.с.14-19).

Згідно п.1.2 Статуту підприємство створено за рішенням Дубровицької районної ради від 31 жовтня 2018 року №333 відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", шляхом перетворення комунального закладу охорони здоров`я "Дубровицька центральна районна лікарня" Дубровицької районної ради у комунальне некомерційне підприємство. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків комунального закладу охорони здоров`я "Дубровицька центральна районна лікарня" Дубровицької районної ради.

Згідно п.1.3. Статуту підприємство створено на базі майна спільної власності територіальних громад Дубровицького району та управління яким, згідно п. 1.7. Статуту, здійснює Дубровицька районна державна адміністрація.

З розрахунку витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , проведеного КНП "Дубровицька центральна районна лікарня", вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП "Дубровицька центральна районна лікарня" з 29.03.2017 року по 07.04.2017 року (9 ліжко-днів) з діагнозом: проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням верхньої долі лівої легені та міжреберних судин, лівобічний гемопневмоторакс. Всього на лікування потерпілого ОСОБА_2 закладом охорони здоров`я було витрачено 4351,61 грн. (а.с.21)

Як вбачається із копії Претензії №2 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення за вих. №593/01-16/19 від 15.03.2020 року, КНП "Дубровицька ЦРЛ" зверталась до ОСОБА_1 із претензією про сплату 4351,61 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення (а.с.35).

Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.4 Постанови КМ України від 16 липня 1993 року № 545 "Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Тому прокурором в інтересах Дубровицької районної державної адміністрації і заявлено позовні вимоги про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, оскільки він є обгрунтований та підтверджений доказами, тому відповідач ОСОБА_1 , у зв`язку із спричиненням ОСОБА_2 умисних тілесних ушкоджень, зобов`язана відшкодувати закладові охорони здоров`я витрати за лікування потерпілого ОСОБА_2 , який перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Дубровицька центральна районна лікарня" з 29.03.2017 року по 07.04.2017 року, тому позов слід задовольнити.

Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.1191, 1206 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов першого заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Дубровицька центральна районна лікарня" про відшкодування, витрат понесених закладом охорони здоров`я за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4351,61 грн. - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Дубровицької районної державної адміністрації (р/р НОМЕР_1 , код 01999788, МФО 820172 УДКСУ у Дубровицькому районі Рівненської області) витрати за перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні в сумі 4351,61 грн. (чотири тисячі триста п`ятдесят одну гривню 61 копійку).

Стягнути із ОСОБА_1 судові витрати на користь прокуратури Рівненської області на р/р UA0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077 в Головному Управлінні Державної Казначейської Служби України, код класифікації видатків 2800) в сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст.256 ЦПК України:

Позивач: Сарненська місцева прокуратура, юридична адреса: 35500, вул. Демократична, 32, м. Сарни, Рівненської області

Заінтересована особа: Дубровицька районна державна адміністрація, юридична адреса: 34100, вул.Воробинська, 16, м.Дубровиця Рівненської області,

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Дубровицька центральна районна лікарня", юрдична адреса: 34100, вул.Воробинська, 180, м.Дубровиця Рівненської області, КОД .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , серія та номер паспорту невідомі.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова