ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м.Суми

Справа №588/852/19

Номер провадження 22-ц/816/1264/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 16 березня 2020 року, постановлене у складі судді Линник О.С., у приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області, повний текст рішення виготовлено 24 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» про розірвання договору оренди землі та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивує тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 2,5825 га (рілля) кадастровий номер :00:004:0157, яка розташована на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1781 від 05 листопада 2018 року після смерті її чоловіка ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 уклав з ТДВ «Маяк» договір оренди землі №25 від 12 квітня 2013 року, із змінами від 02 вересня 2015 року, строком на 13 років. У п.42 договору оренди землі передбачена можливість його розірвання у разі зміни власника земельної ділянки. Скориставшись вказаним пунктом договору, 17 грудня 2018 року вона надіслала відповідачу заяву про розірвання договору оренди землі та виплату орендної плати, додавши правовстановлюючі документи, однак ТДВ «Маяк» не погодив розірвання договору.

Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати договір оренди землі №25 від 12 квітня 2013 року та додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 02 вересня 2015 року, укладені між ОСОБА_2 та ТДВ «Маяк» на земельну ділянку площею 2,5825 га (рілля) кадастровий номер :00:004:0157, яка розташована на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, та зобов`язати ТДВ «Маяк» повернути їй спірну земельну ділянку.

Тростянецький районний суд Сумської області рішенням від 16 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Розірвав договір оренди землі №25 від 12 квітня 2013 року та додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 02 вересня 2015 року, укладені між ОСОБА_2 та ТДВ «Маяк» на земельну ділянку площею 2,5825 га (рілля) кадастровий номер :00:004:0157, яка розташована на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Зобов`язав ТДВ «Маяк» повернути ОСОБА_1 вказану земельну ділянку.

Стягнув з ТДВ «Маяк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 536,80 грн.

В апеляційній скарзі ТДВ «Маяк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що сторона позивача не надала суду належних доказів на підтвердження обставин надіслання повідомлення про розірвання договору оренди. Зазначає, що ТДВ «Маяк» отримало заяву від позивача з пропозицією укласти угоду про розірвання договору оренди, однак проекту такої угоди до заяви не було додано. Отже, не можна вважати таку заяву ОСОБА_1 як пропозицію розірвання договору оренди, оскільки для укладення угоди про розірвання договору оренди необхідно узгодити всі істотні умови такої угоди.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Гуріної Г.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Гуріної Г.В., яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ТДВ «Маяк» укладено строковий оплатний договір оренди землі №25 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,5825 га (рілля), кадастровий номер :00:004:0157, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради (а. с. 8-13).

В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано, що 05 листопада 2018 року на підставі свідоцтва про право на спадщину №1781 від 05 листопада 2018 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5823 га, кадастровий номер :00:004:0157, яка розташована на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а. с. 14, 15, 16).

20 грудня 2018 року ТДВ «Маяк» отримало заяву ОСОБА_1 від 10 грудня 2018 року про намір розірвати договір оренди землі на підставі п.42 цього договору (а. с. 17-18).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є власницею спірної земельної ділянки, має право вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, бажає розірвати договір оренди землі відповідно до п.42 договору, що не суперечить чинному законодавству.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 651 ЦК України)

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У п. 42 договору оренди землі від 12 квітня 2013 року №25 зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянки до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Отже, договором оренди передбачено право нового власника земельної ділянки, що передається в оренду, тобто ОСОБА_1 , на розірвання даного договору. Дане положення не суперечить положенням ЦК України та Закону України «Про оренду землі».

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що у своїй заяві, яку позивачка надіслала на адресу ТДВ «Маяк», була викладена пропозиція про укладення угоди про розірвання договору, тоді як проекту такої угоди додано не було.

На це колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 здійснила своє волевиявлення щодо розірвання договору оренди землі, надіславши відповідну заяву від 10 грудня 2018 року з додатками. Зі змісту заяви вбачається, що вона має намір розірвати договір оренди успадкованої нею земельної ділянки. Водночас, ТДВ «Маяк» взагалі не відреагувало на вказану заяву позивачки та не надало своїх пропозицій щодо подальших можливих спільних дій. Також відповідач не був позбавлений права запропонувати свій проект угоди.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що в копії опису до заяви від 10 грудня 2018 року вказаний інший номер свідоцтва про право на спадщину, а копія опису відрізняється від його оригіналу, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка помилково надала копію опису, який був складений до іншої заяви, яка також направлялась на адресу ТДВ «Маяк», та в подальшому надала суду оригінал опису до заяви від 10 грудня 2018 року, в якому зазначено, що разом з цією заявою ОСОБА_1 надіслала на адресу відповідача копію свого паспорту та ІПН, свідоцтво про право власності на спадщину за законом №1781, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витяг з Державного реєстру речових прав, договір оренди землі №25, акти визначення меж земельної ділянки, інформацію з Державного земельного кадастру (а.с.168-172). Про вказане сторона відповідача була повідомлена 29 лютого 2020 року (175-178).

Крім того, відповідач у своєму відзиві на позов не заперечує, що із заяви від 10 грудня 2018 року йому стало відомо про зміну власника спірної земельної ділянки у зв`язку з її прийняттям ОСОБА_1 у спадщину (а. с. 36-37).

При цьому відповідач, зазначаючи про підміну заяв позивачкою, не надав належних та допустимих доказів того, що ТДВ «Маяк» 20 грудня 2018 року отримало іншу заяву, а ніж ту, що була долучена до позову.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, враховуючи умови договору оренди (пункт 42), положення статті 629 ЦК України і ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», дійшов правильного висновку про те, що настання обставин, визначених пунктом 42 договору оренди землі (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи), є підставою для розірвання договору оренди землі за вимогою нового власника (спадкоємця).

Отже, суд першої інстанції належно оцінив надані сторонами докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. п. 1, 375, 381-382, 389 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 16 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 червня 2020 року.

Головуючий Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик