Справа № 212/6922/2012
Провадження № 6/127/122/20
У Х В А Л А

09 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для його пред`явлення до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулося ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікатів виконавчого листа №212/6922/2012 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поновлення пропущеного строку пред`явлення їх до виконання по справі №212/6922/2012. Свою заяву мотивував тим, що 14.05.2012 Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалене рішення по справі № 212/6922/2012 про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/035-43/41175, за яким видані два виконавчі листи. Щодо боржника ОСОБА_1 Центральним ВДВС м.Вінниці 21.04.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, проте за даними АСВП дані щодо вказаного боржника відсутні. Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2019 та від 03.02.2020 замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №212/6922/2012 відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Заявник вказує, що передача кредитних справ клієнтів, що здійснювалася на виконання договору купівлі-продажу кредитного портфелю є довготривалою процедурою, що стало однієї із підстав пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів на виконання, та під час якої з`ясовано, що вказані виконавчі листи не передавалися. Вказуючи, що виконавчі листи втрачені, а строк пред`явлення їх до виконання пропущений з поважних причин, рішення суду не виконане просить заяву задовольнити.

За клопотання представника заявника суд відкладав розгляд заяви.

Суд витребовував матеріали виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання призначене на 09.06.2020 представник заявника не з`явився, хоча про дату,час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду заяви не подавав. Разом з тим, враховуючи його заяву про розгляд заяви у відсутність представника заявника, викладену ним при зверненні до суду , суд вважає за можливе розглянути заяви у його відсутність.

Представник боржника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву та просив розгляд заяви провести у його відсутність, заперечував щодо задоволення заяви,вказуючи на відсутність доказів щодо поважності причин пропуску строку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час, місце розгляду справи в порядку визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи судом.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи №212/6922/2012, суд дійшов до наступного.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту цієї норми слідує, що поновлення пропущеного строку можливе у випадку, якщо стягувач обґрунтує обставинами (причинами) як такими, що характеризують поважність пропуску строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, та переконає суд в їх існуванні, посилаючись та надаючи відповідні докази по кожній з наведених таких обставин. При цьому, поважною причиною може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі стягувача та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому в реалізації свого інтересу, тобто в даному випадку, звернути стягнення боргу на свою користь за рішенням суду в примусовому порядку. Суд же при вирішенні цього питання повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 в справі «Устименко проти України», заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Як установлено судом, 14.05.2012 Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення по цивільній справі № 212/6922/2012 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/035-43/41175 від 11.12.2006 в розмірі 76750,48 грн, що еквівалентно 9 610, 99 доларів США, а також 927, 96 грн судового збору (а.с. 32-33 т.1).

26.06.2012 представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримано два виконавчих листи, виданих Ленінським районним судом м. Вінниці за вищевказаним судовим рішенням (а.с. 38 т.1).

02.08.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОКСІ Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-16, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило свої права вимоги за договорами кредиту ПАТ «ОКСІ Банк», в тому числі за договором кредиту № 014/035-43/41175 від 11.12.2006 (а.с. 154-164 т.1).

02.08.2019 між ПАТ «ОКСІ Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ОКСІ Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє набуло права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 014/035-43/41175 від 11.12.2006 (а.с. 143-153 т.1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2019 замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 212/6922/2012 відносно боржника ОСОБА_2 (а.с. 116 т.1), а ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2020 - відносно боржника ОСОБА_3 (а.с. 180-184 т.1). При цьому останнім судовим рішенням відмовлено ТОВ «Вердикт Капітал» у видачі дублікатів виконавчих листі, яке мотивне тим, що заявник звернувся до суду з пропуском строку встановленого для пред`явлення його до виконання.

Як установлено вказаними судовими рішеннями виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 не відкрито. При цьому матеріали справи також не містять жодних відомостей щодо існування виконавчих проваджень щодо цього боржника, в тому числі і момент розгляду справи.

Виконавчий лист №212/6922/2012, виданий 22.06.2012 року Ленінським районним судом м.Вінниці щодо боржника ОСОБА_1 перебував на виконанні в Центральному відділі ДВС мВінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та повернутий стягувану (банку) 23.12.2019 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесена відповідна постанова ( ВП №58940271).

Заявник вказує, що у нього виконавчі листи щодо боржників відсутні, посилаючись на акт втрати виконавчих документів від 18.02.2020 та звертаючись 02.03.2020 із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та відповідно видачу дублікатів виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , обґрунтовує довготривалістю передачі кредитних справ, що включає поміж іншим виявлення наявності чи відсутності документів.

Що стосується поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 , то суд не вбачає поважних причин пропуск такого строку. Поважною причиною,як вказувалося, може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі стягувача та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому у реалізації свого інтересу. Як слідує з матеріалів справи про наявність рішення суду банку було відомо ще в 2012 році, він отримав виконавчий лист, виконанням рішення боржником ОСОБА_2 не цікавився, матеріали справи жодних доказів не містять, а передача права вимоги новому стягувачу та організація роботи останнього з цього приводу і виявлення наявності чи відсутності виконавчого листа не може слугувати поважною причиною пропуску строку.

Щодо посилання представника заявника на невиконане рішення суду, то суд зважає, що з моменту ухвалення рішення і до звернення з цією заявою пройшло 8 років, а тому сам факт не виконання рішення суду не може бути підставою для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, зважаючи, що таке поновлення може бути пов`язане лише з доведеністю поважних причин пропуску.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 , а відповідно з огляду на відмову у поновленні строку й у видачі дублікату виконавчого листа.

Щодо поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 , то суд звертає увагу, що частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема пред`явлення виконавчого документа до виконання . У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як слідує з матеріалів справи виконавчий лист №212/6922/2012 щодо боржника ОСОБА_1 був повернутий 23.12.2019, тому саме з цієї дати встановлюється строк пред`явлення його до виконання, який може бути пред`явлений до 23.12.2022, тому відсутні підстави стверджувати про пропуск строку та наявність підстав для його поновлення.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 , то суд звертає увагу, що єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Зі змісту ч.1 ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, заявник повинен довести, що оригінал виконавчого документа втрачено ним або виконавчою службою.

Разом з тим належних та допустимих доказів щодо втрати виконавчого листа матеріали справи не містять.

Заявник посилається на акт втрати виконавчих документів від 18.02.2020, який за своїм змістом є тотожним акту від 14.01.2020, складений лише працівниками заявника за матеріалами кредитної справи та переписки, як вказано в акті. Разом з тим матеріали справи не містять доказів про те, що вказаний виконавчий лист передавався разом з документацією відповідно до положень п. 5.1 договору відступлення права вимоги та в строки визначені ним чи така передача здійсненна із застереженням приймаючої сторони про його відсутність або ж така передача здійснювалася поза межами строків, визначених умовами договору. Крім того, суд звертає увагу, що за матеріалами виконавчого провадження виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 23.12.2019 (майже через п`ять місяців після укладення договорів відступлення права вимоги) направлений на адресу банку (первісного стягувача) відповідно до постанови про повернення виконавчого листа. Однак, заявник, звертаючись з цією заявою доказів про те, що банк не отримував цього листа після його направлення та заявник з цього приводу звертався чи до банку, чи до ПАТ «ОКСІ Банк», не надав. Будь-яких повідомлень чи-то банку, чи-то органу виконавчої служби, чи-то попереднього кредитора з цього приводу матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено втрату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 , а тому заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись п. 17.4 Перехідних положень, ст. 260, 261, 354, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по цивільній справі №212/6922/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: