Справа № 409/2819/19
Провадження № 2/417/110/20
РІШЕННЯ

Іменем україни

"02" червня 2020 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернік А. П.

за участю секретаря Кузьмич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України, виїзд і в`їзд на тимчасово окуповану територію України дитини без згоди та супроводу батька,

в с т а н о в и в:

06.12.2019 року позивач звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з зазначеним позовом. 13.01.2020 року справа надійшла до Марківського районного суду за підсудністю.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 вказала, що з відповідачем проживала без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_3 , з яким вони проживають на тимчасово окупованій території України, у м. Луганську. Батько вихованням сина не займається, не забезпечує його матеріально. З метою повноцінного розвитку дитини та оздоровлення вона має бажання і можливість здійснювати короткочасні виїзди дитини за кордон, проте батько дитини дозволу на це не дає. Без згоди батька вона не може виїхати з тимчасово окупованої території України.

Позивач просить суд надати дозвіл на виїзд (в`їзд) сина у її супроводі на тимчасово неконтрольовану територію України (зону операції об`єднаних сил) та за кордон - до Російської Федерації, та на оформлення документів для такого виїзду, без згоди і супроводу батька, ОСОБА_2 , на строк з 01.06.2020 року по 30.08.2020 року.

Позивач просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.

Сторони, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Як убачається із відміток у паспортах сторін, позивач зареєстрована в с. Курячівка Білокуракинського району Луганської області, відповідач - у м. Луганську.

Відповідно до частин 3 та 6 статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом можуть бути встановлені особливі правила доступу на окремі території, якщо цього потребують інтереси державної безпеки, охорони громадського порядку, життя та здоров`я людей.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України № 3857-XII від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України № 3857-XII, правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Правила перетинання державного кордону громадянами України (далі Правила), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року (з наступними змінами).

Так, згідно з пунктом 2 Правил перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно до пункту 3 Правил виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Пунктом 4 Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, для перетинання державного кордону України громадянин, який не досяг шістнадцятирічного віку, повинен мати: 1) паспортні документи та 2) підтверджуючі документи, до яких у тому числі відносяться: нотаріально посвідчена згода другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі або копія рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 7 травня 2014 року затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі Порядок) .

Згідно з підпунктом 2 пункту 7 Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються:

2) особі, яка не досягла 16-річного віку: - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Судом установлено, що на момент розгляду справи дитина не досягла шістнадцятирічного віку, паспортний документ для перетинання державного кордону України нею не отримано, позивач не надала суду докази на підтвердження даної обставини. Тому за відсутності у дитини паспортного документа підстав для надання судом підтверджуючого документа, рішення суду про надання дозволу на її виїзд з України без згоди та супроводу батька, немає.

Переміщення громадян через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей здійснюється відповідно до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької областей, затвердженого наказом Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 222 ог від 14.04.2017 року (далі Порядок).

Згідно з пунктом 5.1.1 Порядку в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до пункту 5.1.2 Порядку виїзд з тимчасово неконтрольованої території громадян України: які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження (паспорта), а також будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Таким чином, виїзд з тимчасово неконтрольованої території на територію України не містить посилання на дотриманням Правил, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до частин 1, 3 статті 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з частиною 1 статті 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини.

Позивач, як матір дитини, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання і на самозахист своїх дітей. Тому вимоги про отримання дозволу на переміщення дитини разом з матір`ю через лінію зіткнення не суперечать закону і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог, суд не враховував заяву відповідача про визнання позову від 06.12.2019 року, оскільки ця заява надійшла до суду разом з позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 7, 12, 13, 17, 81, 141, 263-268 ЦПК України, ст. 151, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, Законом України № 3857-XII від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, Порядоком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 7 травня 2014 року, Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької областей, затвердженим наказом Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 222 ог від 14.04.2017 року,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України, виїзд і в`їзд на тимчасово окуповану територію України дитини без згоди та супроводу батька, задовольнити частково.

Надати неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Луганська, дозвіл на виїзд (в`їзд) на тимчасово окуповану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької областей у супроводі матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди і супроводу батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на строк з 02.06.2020 року до 30.08.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 12.06.2020 року.

Суддя: А.П. Чернік