РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Рівне

Справа № 559/210/19

Провадження № 22-ц/4815/733/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Боймиструка С.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 березня 2020 року в складі судді Ралець Р.В., проголошене в м. Дубно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позов мотивувала тим, що рішенням Дубенського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання їхніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 300 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 16.09.2013 року. На час звернення до суду з даним позовом діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 досягли повноліття.

Зазначала, що на даний час діти потребують додаткових витрат, а відповідач має можливість сплачувати більшу суму аліментів, оскільки є фізично здоровим та виконує роботу по найму у фізичних осіб.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд змінити визначений рішенням суду розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1200 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Рішенням Дубенського міськрайонного суд Рівненської області від 23 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено.

Змінено розмір аліментів, визначених рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 жовтня 2013 року, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1200 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на ухвалення судом рішення із порушенням норма матеріального права.

Вказує, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувана, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Однак, у його випадку жодних змін не відбулося і позивачка не надала доказів таких змін, а обґрунтовувала свій позов лише тим, що збільшився мінімальний розмір аліментів.

Звертає увагу, що зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Крім того, він має 3 групу інвалідності та за станом здоров`я не має можливості працевлаштуватися на роботу, де потрібна важка фізична праця, а розмір його пенсії по інвалідності становить біля 2000 грн. на місяць, більша половина якої стягується на користь позивачки у рахунок аліментів.

Також, суд не звернув увагу, що на день розгляду справи його дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виповнилося 18 років.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 25 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, а дітей залишено проживати з матір`ю.

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в розмірі 300 грн. на кожну дитину, починаючи з 16.09.2013 року, до досягнення ними повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Як встановлено судом на момент подачі ОСОБА_1 даного позову троє із шести їх спільних з відповідачем дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягли повноліття та відповідно стягнення з ОСОБА_2 аліментів на їх утримання припинилось.

Наявність у відповідача нових утриманців судом не встановлено.

Вказані обставини свідчать про покращення матеріального становища відповідача з моменту ухвалення Дубенським міськрайонним судом рішення від 14 жовтня 2013 року про стягнення з останнього аліментів на утримання дітей.

Згідно копії пенсійного посвідчення серії ААЇ № НОМЕР_2 ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням.

Із довідки Дубенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління ПФУ в Рівненській області №95 від 09.09.2019 року, ОСОБА_2 за період з березня по серпень 2019 року отримав пенсію по інвалідності в сумі 6385,07 грн.

Доводи відповідача про те, що в зв`язку з наявністю в нього 3 групи інвалідності за станом здоров`я він не має можливості працевлаштуватися на роботу, де потрібна важка фізична праця, не звільняють його від обов`язку утримувати своїх дітей.

Крім того, ОСОБА_2 не надано довідку медико-соціальної експертної комісії, у якій вказані висновки комісії про рекомендовані йому за станом здоров`я умови та характер праці.

Згідно зі ст. 12 Закону про охорону праці підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов`язані створити для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників.

Однак, будь-яких доказів того, що відповідач звертався до центру зайнятості або вчиняв інші дії по своєму працевлаштуванню з умовами праці, які б відповідали його стану здоров`я, матеріали справи також не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 обґрунтовувала свій позов лише збільшенням мінімального розміру аліментів, що не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, не заслуговують на увагу, так як позов у даній справі був мотивований також збільшенням витрат на утримання дітей та наявністю на даний час у відповідача можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж було присуджено судом.

За наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для збільшення розміру аліментів.

Кошти в сумі 1200 грн. на утримання кожної дитини від батька є помірною сумою, вона не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку та потреб дітей.

Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги, що на час ухвалення рішення у даній справі одна із дітей сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розмір аліментів на утримання якої просить змінити позивач, також досягла повноліття.

Оскільки, зміна судом розміру аліментів на утримання дитини, стягнення яких припинилось в зв`язку з досягненням останньою повноліття є неможливою, рішення суду першої інстанції в частині зміни розміру аліментів на утримання ОСОБА_6 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.1 та ч. 13ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

При подачі позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Однак, позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

За подачу апеляційної скарги відповідачем було сплачено 1152,6 грн. судового збору.

Таким чином, в зв`язку частковим задоволенням позовних вимог на 66,67 % на рахунок відповідача підлягає віднесенню судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги в сумі 1280,73 грн. ((768,4+1152,6)х66,67%).

Отже, з відповідача слід стягнути на користь державного бюджету судовий збір в сумі 128,13 грн. (1280,73 - 1152,6).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 березня 2020 року в частині зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також в частині розподілу судових витрат скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір в сумі 128 (сто двадцять вісім) грн.13 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Повний текст виготовлено 9.06. 2020 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Боймиструк С.В.