Справа № 536/936/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Мудрої В.С.

представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за довіреністю Телятник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 червня 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, посилаючись, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею. Згідно рішення Кременчуцького районного суду від 30 травня 2017 року відповідач сплачує на її корить аліменти на утримання сина та вона бажає, щоб місце проживання дитини було визначено з нею на підставі рішення суду.

Просила визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації за довіреністю Телятник Н.І. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважає, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 відповідає інтересам дитини і про що не заперечував відповідач.

Суд, заслухавши пояснення позивача, уповноваженого представника третьої особи, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага надається якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положень принципу статті 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Згідно рішення Кременчуцького районного суду від 30 травня 2017 року відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 .

Відповідно до акту обстеження від 19 червня 2019 року, складеного заступником начальника РРЦ ОСОБА_4, начальником РРЦ ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , затвердженого заступником генерального директора з правових питань ТОВ «Житлорембудсервіс» ОСОБА_8 за №178, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживають з серпня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, малолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 , що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

З огляду на викладене, суд позов задовольняє.

Керуючись ст.ст. ст. 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кременчуцький районний суд або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повне рішення складено 10.06.2020.