Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2020 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Мазур К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької областів порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що головним державним виконавцем Ямпільського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-815/11р. від 29.06.2011 року, виданого Барським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 червня 2011 року і продовжуючи до повноліття дитини, станом травень 2019 року встановлено заборгованість у розмірі 40994,42 грн.

Позивач зазначає, що на підставі ст. 196 СК України, вона має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а томупросить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі40994,42 грн.

Крім того, позивач понесла витрати на лікування дитини в ТОВ «Вінінтермед - технік», на розвиток здібностей дитини у ДП «Польський Дім у м. Барі» та в «Барській музичній школі» Барської міської ради на загальну суму 12870 грн. А тому просила суд стягнути з відповідача 6435,00 грн. понесених додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов не визнав. Суду пояснив, що оскільки з його заробітної плати стягуються аліменти на утримання дитини, а також він має не великий дохід, тому не має можливості сплатити заборгованість по аліментам.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження.

Головним державним виконавцем Ямпільського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-815/11р. від 29.06.2011 року, виданого Барським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ямпіль Вінницької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, станом травень 2019 року встановлено заборгованість у розмірі 40994,42 грн.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 42107519 від 05.06.2019 №6753/15.23-25 станом на травень 2019заборгованість по аліментам складала 40994,42 грн.

Відповідно доданого позивачем розрахунку неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів, загальна сума пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів складає161 051,09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 СК України, суд доходить до висновку, що розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача, становить 40994,42 грн. (100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів).

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо додаткових витрат на утримання дитини суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст.185СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Проаналізувавши докази, надані позивачем щодо додаткових витрат на утримання дитини: лікування дитини в стоматолога на загальну суму 4230 грн., що підтверджується Актом ТОВ «Вінінтермед - технік» від 06.07.2018 року, а також відповідно до довідки ДП «Польський Дім у м. Барі» Товариства «Спільнота польська» позивач сплатила за навчання неповнолітньої ОСОБА_3 5220,00 грн; відповідно до довідки «Барської музичної школи» Барської міської ради Вінницької області позивач оплатила вартість навчання дитини в розмірі 3420 грн., тобто загальна сума витрат склала 12870 грн.(5220 грн.+3420 грн.+4230 грн.=12870 грн).

Тому з відповідача підлягають до стягнення Ѕ понесених позивачем додаткових витрат на дитину у розмірі 6 435 грн.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.180-183,185,191 СК України, керуючись ст.ст.6-13,81,258,259,263- 265,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 40994,42 грн., 6435,00 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, а загалом 47429,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя:

Повне судове рішення складено 17.06.2020 року.