Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/4023/19
Провадження № 2/209/308/20
РІШЕННЯ

іменем України

"25" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

за участю представник позивача ОСОБА_7

представника відповідача Зленко Ю.М.

представника відповідача (адвоката) Федоренко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні вм. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу № 209/4023/19 (номер провадження 2/209/308/20) за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" про поновлення на посаді, скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд поновити ОСОБА_4 на посаді заступника директора з науково-інноваційної діяльності державного підприємства «Укрхімтрансаміак»; стягнути з державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь ОСОБА_4

ІПН НОМЕР_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2019 р. по день винесення судового рішення по справі.

В обґрунтування свого позову вказав, що він, ОСОБА_4 , наказом № 60-К від 06.03.2018 року по ДП «Укрхімтрансаміак» був призначений на посаду заступника директора по проектуванню та технічної діагностики ДП «Укрхімтрансаміак». Наказом від 12.10.2018 р. по ДП «Укрхімтрансаміак» був переведений на посаду заступника директора з науково - інноваційної діяльності ДП «Укрхімтрансаміак». Наказом по особовому складу ДП «Укрхімтрансаміак» від 07.11.2019 р. № 365-к-о був звільнений з посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності 07.11.2019 р. у зв`язку зі скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП). Вважає цей наказ незаконним та таким що не відповідає дійсним обставинам та причинам звільнення цим самим порушує його трудові права, а саме: 07.09.2019 року його було попереджено під особистий підпис про зміни в організації праці, змінами істотних умов праці, а саме те, що посада, яку він займав, відсутня. Одночасно з попередженням була запропонована інша робота у Відповідача з дотриманням вимог ст. 49-2 КЗпП України, а саме була запропонована посада на головному підприємстві (м.Київ), а саме: провідного економіста служби внутрішнього аудиту та посади на управліннях ДП «Укрхімтрансаміак» згідно з додатком. Від запропонованих посад він відмовився, і було видано Наказ № 365-к-о про звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Він вважає таке звільнення і розрахунок незаконними, оскільки згідно із наказом ДП «Укрхімтрансаміак» від 25.06.2019 р. № 107 «Про зміни в організації праці ДП «Укрхімтрансаміак» затверджено новий штатний розпис працівників головного підприємства ДП «Укрхімтрансаміак». Згідно з зазначеним наказом всіх працівників попереджено про зміни в організації праці, і його тому числі. Під час ознайомлення з попередженням йому було запропоновано посаду провідного економіста служби внутрішнього аудиту та посади на управліннях ДП «Укрхімтрансаміак». Від зазначеної пропозиції він був змушений відмовитись, оскільки зазначена посада йому була запропонована без врахування вимог ст. 42 КЗпП України про переважне право на залишення на роботі, а саме вона не відповідала рівню його кваліфікації та продуктивності праці, тобто була порушена вимога про переважне право на залишення на роботі працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому його посада так і залишилася, було тільки змінено назву посади, а на його посаду (зі зміненою назвою) було назначено спеціаліста який не має спеціальної освіти, досвіду відповідного спрямування та він повністю не відповідає кваліфікованим вимогам. Крім того наказом ДП «Укрхімтрансаміак» від 25.06.2019 р. № 107 «Про зміни в організації праці ДП «Укрхімтрансаміак» фактично не відбувалося зміни істотних умов праці, було введено в дію лише новий штатний розпис, а тому є незаконним застосування, як підстави звільнення, за п. 1 ст. 40 КЗпП України. ДП «Укрхімтрансаміак» наказом від 25.06.2019 р. № 107 затвердило новий штатний розпис працівників головного управління, при цьому не відбулося скорочення штату працівників, а тільки перейменування посад, що не може бути ототожненим з підставами визначеними п. 1 ст. 40 КЗпП України, які стали підставою для його звільнення. Окрім того, повнісю нехтуючи його правами як працівника, Відповідач безпідставно позбавив його робочого кабінету, його особисті речі залишив на коридорі, а доступ до приміщень де знаходився його робочий кабінет, взагалі було обмежено. Таким чином Відповідач примусово намагався вплинути на його дії, щодо навмисного розірвання трудових відносин. Окрім того, на підприємстіві ДП «Укрхімтрансаміак» діє профспілковий комітет його не було належним чином допущено до засідання профспілкового комітету, де розглядалося питання про його наступне звільнення. Його було поставлено до відома, що профспілковий комітет дав згоду на його звільнення. Його було позбавлено можливості надати пояснення щодо наявності в нього переважного права на залишення на посаді, та інше. А тому вважає, що в цій частині також було порушено його права як працівника. На момент його звільнення йому було видано трудову книгу, без занесення в ній запису про звільнення з посиланням на відповідний наказ. В нього наявна трудова книга де зазначено, тільки про його прийняття на роботу на посаду заступника директора по проектуванню та технічної діагностики ДП «Укрхімтрансаміак». Таким чином Відповідачем не дотримано вимог КЗпП України щодо належного звільнення його з посади, чим в черговий раз порушено його трудові права.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового засідання.(а.с.13).

08 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника ДП "Укрхімтрансаміак" Зленко Ю.М. в якому зазначено, що ознайомившись з позовними вимогами Позивача, Відповідач вважає, що вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Наказом від 25.06.2019 №106 «Про затвердження організаційної структури» було введено в дію нову організаційну структуру Підприємства, яка була затверджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, відповідно до положень п. 7.4. Статуту ДП «Укрхімтрансаміак». Наказом від 25.06.2019 №107 було затверджено штатний розпис працівників Підприємства у новій редакції, в якому відсутня посада заступника директора з науково-інноваційної діяльності, що займав Позивач. У зв`язку з тим, що у новому штатному розписі відсутня посада, яку займав Позивач, 06.09.2019 року останньому вручено під особистий підпис повідомлення про скорочення посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності та запропоновано всі вакантні посади на головному Підприємстві та структурних підрозділах Підприємства. 09.09.2019р. та 18.09.2019р. Позивачу було додатково запропоновано вакантні посади, які з`явились на Підприємстві на вказану дату. Окремо звертають увагу суду, що 09.09.2019 року Позивачу пропонувалась посада заступника начальника департаменту з технічного обслуговування і ремонту, що відповідає досвіду, кваліфікації та освіті останнього з посадовим окладом 26505 грн. 00 коп. Однак, листом від 30.09.2019 року ОСОБА_4 відмовився від запропонованих посад, мотивуючи це виключно низьким рівнем посадових окладів. Відповідно до п. 11.2.10 Статуту ДП «Укрхімтрансаміак», Уповноважений орган управління погоджує кандидатури на посади заступників директора, головного бухгалтера та керівника юридичної служби Підприємства та звільнення їх з посад. Листом від 02.10.2019 року №1220, відповідно до вимог п. 11.2.10 Статуту ДП «Укрхімтрансаміак», Відповідач звернувся до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України щодо погодження звільнення Позивача за ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Листом від 09.10.2019 року № 2202-15/41488-08 Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України погодило звільнення Позивача. Наказом від 07.11.2019 №365-к-о Позивача звільнено з посади у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідач вважає, що звільнення Позивача відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства України, а доводи Позивача щодо протиправності наказу від 07.11.2019 року №365-к-о «Про звільнення ОСОБА_4 » є необґрунтованими. Як зазначалось раніше, Позивачу разом із повідомлення про скорочення посади запропоновано всі вакантні посади на головному Підприємстві, серед яких були посади, що відповідали освіті та кваліфікації Позивача, а також у структурних підрозділах Підприємства від яких останній відмовився. Крім того, суд при розгляді спору про поновлення на роботі працівника зобов`язаний з`ясувати наявність підстав для звільнення, але не вправі вирішувати питання доцільності скорочення чисельності або штату робітників, тому відсутні підстави для скасування вказаного наказу. У зв`язку з необхідністю оптимізації розміщення працівників підприємства у приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (2 та 4 поверхи) та тривалою відсутністю на робочому місці Позивача у зв`язку із перебуванням останнього на лікарняному, Відповідачем було прийнято рішення, що відображено у наказі № 127 від 19.07.2019 року Про вивільнення службового приміщення. На виконання останнього, було створено комісію, яка забезпечила оформлення акту та опису матеріальних цінностей, що знаходились в кабінеті № 423 (4 поверх), який займав Позивач. Усі речі та документи, що знаходились у вказаному приміщенні було описано та спаковано у картоні коробки, які відповідним чином були запаковані, заклеєні листками пакування, з застосуванням фото-фіксації, та передані до Господарського відділу на зберігання, про що складено відповідні акти із засвідченням підписів членів комісії. Після виходу на роботу, Позивачу було виділено робоче місце у кабінеті № 200 на другому поверсі. Щодо речей, то Позивач на відповідному аркуші опису поставив особистий підпис з поміткою «отримав, претензій не маю». Крім того, жодних обмежень щодо переміщення Позивача в приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (2 та 4 поверхи) ДП «Укрхімтрансаміак» не застосовувалось та електронна картка-перепустка не блокувалась, а тому останній мав можливість вільно пересуватись по території офісних приміщень Підприємства за вказаною вище адресою, свідками чого є співробітники Відповідача, а тому доводи Позивача в цій частині є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. У Відповідача діє Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації ДП «Укрхімтрансаміак» всеукраїнської профспілки працівників трубопровідного транспорту, підприємства з питань трудових і соціально-економічних відносин, відповідно до п. 1.8 колективного договору УДП «Укрхімтрансаміак». Відповідно до положень ст. 43 КЗпП України та п. 3.2. Колективного договору, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, зтанови, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. На виконання зазначених вище норм КЗпП України та положень Колективного договору відповідач звернувсядо профспілкового комітету за погодженням на звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності за ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 05.11.2019 року на засідання профспілкового комітету було запрошено Позивачадля розгляду вказаного вище питання. Відповідно до листа №18 від 05.11.2019 року за підписом голови профспілкового комітету, відповідачу було надано згоду на звільнення Позивача з посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності за ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, у листі зазначено про особисту присутність ОСОБА_4 на засіданні профспілкового комітету. У зв`язку з наведеним вище, Відповідач спростовує доводи Позивача повністю та звертає увагу суду на намагання останнього завести суд в оману шляхом надання неправдивої та нічим не підтвердженої інформації, а також шляхом перекручування дійсних обставин на свою користь. Враховуючи вище викладене, Відповідач вважає, що звільнення Позивача відбулось з дотриманням норм чинного законодавства, що підтверджується доказами наданими Відповідачем, а доводи Позивача є необгрунтованими та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Просять у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" відмовити в повному обсязі.(а.с.28-32)

11 січня 2020 року позивачем ОСОБА_4 надано до суду клопотання про витребування доказів.(а.с.143)

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.01.2020 року задоволено клопотання позивача та витребувано від Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» організаційну структуру підприємства до звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з займаної посади станом на 15.07.2019 року, та організаційну структуру по підприємству на час звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 07.11.2019 року. Витребувано від Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації УДП "Укрхімтрансаміак" всеукраїнської профспілки працівників трубопровідного транспорту протокол засідання профспілкового комітету № 76 від 05.11.2019 року. (а.с.150)

19.03.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_4 про уточнення (збільшення) позовних вимог в якій він просить позов ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак»

(Код , місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 15), про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити, визнати звільнення ОСОБА_4 з посади - Заступника директора з науково - інноваційної діяльності державного підприємства «Укрхімтрансаміак» незаконним. Наказ державного підприємства «Укрхімтрансаміак» від 07.11.2019 № 365-к-о «По особовому складу про звільнення ОСОБА_4 », - скасувати та ОСОБА_4 поновити на роботі з 07.11.2019 року; Стягнути з державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (Код , місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Сверстюка, 15) на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2019 року по день винесення судового рішення у справі; Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді Заступника директора з науково-інноваційної діяльності державного підприємства «Укрхімтрансаміак» та стягнення на його користь розміру заробітної плати за один місяць; Стягнути на користь ОСОБА_4 документально підтвердженні судові витрати.(а.с.176-178)

19 березня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_5 в якій зазначено, що позивач вважає, що зазначені у відзиві доводи та міркування Відповідача не спростовують допущені ДП «Укрхімтрансаміак» порушення вимог матеріального права про яке зазначено у позовній заяві. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки жодних змін в організації виробництва і праці на Підприємстві не відбулось, кількість заступників та їх функціональні обов`язки залишились аналогічними попередній організаційній структурі, протягом періоду з моменту погодження нової організаційної структури.Підприємство працевлаштувало нового працівника, якого в подальшому було призначено на посаду заступника директора. Крім того, при звільненні Позивача було допущено ряд порушень, які також призвели до його незаконності, зокрема, звільнення у зв`язку зі скороченням та реорганізацією відбувалось за фактичної відсутності такої процедури, не враховано переважне право Позивача на залишення на роботі, умисно не пропонувались посади, які рівнозначні досвіду та кваліфікації Позивача. Так, спростовуються твердження Відповідача у відзиві на позовну заяву, що Позивачу було запропоновано аналогічну посаду, а саме посаду заступника начальника департаменту з технічного обслуговування і ремонту. Оскільки, запропонована посада не відповідає досвіду, кваліфікації та освіті Позивача та передбачає нижчий розмір посадового окладу. Натомість, Позивачу не було запропоновано посаду Заступника директора з розвитку, що повністю ідентична тій посаді, яку він займав до звільнення. Змінилась лише назва посади, а у підпорядкуванні лишились ті ж структурні підрозділи, що і були у Позивача. Твердження Відповідача про те, що здійснювалась зміна організаційної структури з метою оптимізації виробничого процесу спростовуються, оскільки Підприємство займається транспортуванням аміаку і ніяких нових функцій не виконує. Нова організаційна структура нічим кардинальним не відрізняється від попередньої. Навпаки, на Підприємстві здійснювався набір нових працівників. ДП «Укрхімтрансаміак» здійснює лише один вид діяльності трубопровідний транспорт і жодних змін в організації виробництва на даному підприємстві не відбувалось і не може відбуватись. Позивач має високий рівень кваліфікації і досвід роботи на керівних посадах, оскільки він був переведений на посаду, що відповідала рівню його кваліфікації. Проте, у відповідності до затвердженої організаційної структури наказом № 106 від 25.06.2019 штатну структуру не скоротили, а навпаки розширили, оскільки перейменованій посаді, а саме: Заступнику директора з розвитку, крім тих же, що і Заступнику директора з науково-інноваційної діяльності (посада Позивача), почав підпорядковуватися додатково один структурний підрозділ: служба матеріально-технічного забезпеченая. Тобто фактично було лише перейменовано назву посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності на посаду Заступника директора з розвитку. Отже, відбулось не скорочення посади, а лише виключно перейменування посади і розширення кількості підпорядкованих структурних підрозділів. Твердження Відповідача є безпідставними та не правдивими, що додатково підтверджується суперечливим наказом, залученим до матеріалів справи щодо часу зміни організаційної структури. Так, у відповідності до залученого Відповідачем до матеріалів справи Наказу від 04 квітня 2019 року № 62 з метою удосконалення організації управління ДП «Укрхімтрансаміак» введено в дію з 04 квітня 2019 року організаційну структуру ДП «Укрхімтрансаміак», погоджену у новій редакції Міністерством економічного розвитку та торгівлі України листом №3241-11/13546-08. У відповідності до цього ж Наказу (від 04.04.2019 № 62) визначено вважати організаційну структуру, затверджену наказом від 12.10.2018р. № 172 такою, що втратила чинність. Тобто Наказ від 04.04.2019 року № 62 суперечить Наказу від 25 червня 2019 року № 106. Оскільки в зазначених Наказах, незважаючи на двомісячну розбіжність в періоді прийняття цих наказів, зазначено про втрату чинності однієї й тої ж організаційної структури Підприємства, затвердженої наказом №172 від 12.10.2018, якою була передбачена посада Заступника директора з науково-інноваційної діяльності. Що додатково свідчить про формальну зміну назв посад, а не реальне скорочення штату працівників, що насправді не відбувалось. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що обсяг повноважень та обов`язків нового Заступника директора з розвитку у порівнянні з посадовими обов`язками Позивача не змінився. Так, зокрема, до підпорядкування Заступника директора з розвитку належить, як зазначалось вище Лабораторія технічної діагностики, Служба розробки проектної документації, Служба матеріально-технічного забезпечення. Повідомленням від 30.09.2019 року Позивач повідомив Підприємство про те, що запропоновані посади не відповідають умовам праці пов`язаним з посадою на якій працював Позивач. Також Позивач повідомив, що фактично скорочення штату не відбулося, оскільки назву посади лише перейменували. Тобто, у повідомленні міститься зауваження Позивача про незгоду з діями Відповідача внаслідок порушення Відповідачем чинного законодавства при проведенні процедури звільнення. Таким чином, твердження Відповідача про те, що Позивач відмовився від запропонованих посад виключно з мотиву низького рівня посадових окладів - спростовується. Зі списку вакансій для переведення вбачається, що Позивачу були запропоновані посади некваліфікованих робітників та посади нижчої ланки керівництва наявні, зокрема, у м. Лозова та м. Куп`янськ Харківської області. Відповідачем жодним належним доказом не підтверджено, що кількість працівників на підприємстві після звільнення Позивача була зменшена. Оскільки згідно залучених до матеріалів справи матеріалів, вбачається навпаки можливе збільшення кількості працівників, оскільки кількість структурних підрозділів збільшилась. Поняття реорганізація включає в себе скорочення штату працівників, тому Відповідачем здійснено лише перейменування посади Заступника директора, яку обіймав Позивач, а сама кількість Заступників директора не змінилася (було і лишилось п`ять заступників). Вказані обставини стороною Відповідача у поданих до суду матеріалах спростовані не були, так як і не було доведено тієї обставини, що Позивач за своїми професійними навичками не відповідав вимогам до перейменованої ідентичної посади. Окрім того, стороною Відповідача не спростовано тієї обставини, що нововведена посада (внаслідок перейменування) Заступника директора з розвитку та посада Заступника директора з науково-інноваційної діяльності, мають функціональні відмінності, які не може виконувати Позивач виходячи із його фаху та професійних навичок. В той час, як сторона Позивача посилалася у залучених до матеріалів справи матеріалах на їх фактичну ідентичність. Доказів проведення будь-якого порівняння кваліфікації та продуктивності праці Позивача та іншого працівника, якого було прийнято на рівнозначну посаду, стороною Відповідача надано не було. Хоча у повідомленні від 30.09.2019 Позивач вказував на те, що зі сторони виконуючого обов`язки директора Підприємства

здійснено маніпуляції з посадами з огляду на суб`єктивну неприязнь в.о. директора Підприємства до Позивача. Таким чином, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що основним чинником при визначенні переважного права залишення Позивача на посаді, було дискримінаційне відношення до Позивача з боку дирекції підприємства і бажання в незаконний спосіб (внаслідок маніпуляцій із назвою посади) позбутися кваліфікованого працівника. Чинне трудове законодавство не дозволяє дискримінаційне відношення до працівників та формальну зміну назв посад з метою підкріплення аморального бажання позбавитися кваліфікованого працівника, щоб замістити його посаду менш кваліфікованим працівником. Таким чином, є неправомірним звільнення Позивача з посади Заступника директора з науково-інноваційної діяльності ДП «Укрхімтрансаміак» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з чим Позивач підлягає поновленню на роботі на зазначеній посаді. Позов просить задовольнити.(а.с.182-189)

22 березня 2020 року представником ДП «Укрхімтрансаміак» Зленко Ю.М. надала до суду заперечення про визнання підстав для відмови відсутніми та зобов`язання позивача надати відповідь на запитання постановлені відповідачем у відзиві на позовну заяву в порядку ст.93 ЦПК України, в яких Відповідач заперечує проти прийняття до матеріалів справи відповіді на відзив Позивача, оскільки остання подана понад строки, встановлені судом.(а.с.202-203)

26 березня 2020 року представником ДП «Укрхімтрансаміак» Зленко Ю.М. надала до суду заперечення щодо прийняття заяви про збільшення позовних вимог в яких просить відмовити представнику позивача у прийнятті заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог.(а.с.205-206)

26 березня 2020 року представником ДП «Укрхімтрансаміак» Зленко Ю.М. надала до суду заперечення щодо прийняття відповіді на відзив, поданої позивачем понад встановлені судом та процесуальним законодавством строки, та проти долучення їх до матеріалів справи, в яких заперечує проти прийняття до матеріалів справи відповіді на відзив позивача, оскільки остання подана понад строки, встановлені судом.(а.с.210-211)

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача - адвокат Радкевич С.О. в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем уточнені позовні вимоги. Просить поновити ОСОБА_4 на посаді заступника директора з науково-іноваційної діяльності з 07.11.2019 року, скасувати Наказ про його звільнення від 07.11.2019 року. Стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 482724,76 копійок, витрати на правову допомогу. Підтримав надані письмові пояснення та додав, що позивач був звільнений незаконно. Його спочатку позбавили робочого місця, у нього не було доступу до робочого місця. Його посаду фактично не скоротили, а перейменували на посаду заступника директора з розвитку, крім того, додали ще один підпорядкований підрозділ. Тому скорочення робочих місць фактично не було, а навіть був утворений ще один підрозділ. Перепрофілювання підприємства не було. Також ОСОБА_4 не був присутній при засіданні профсоюзного комітету. При вирішенні питання про його звільнення не було проведено кваліфікаційного порівняння для того, щоб залишити саме його на цій посаді. Крім того, на посаду заступника директора з розвитку, у якого посадові обов`язкі такі саме як і були у ОСОБА_4 був прийнятий працівник з цього ж підприємства- зі служби безпеки підприємства . Просить поновити ОСОБА_4 на посаді заступника директора з науково-іноваційної діяльності з 07.11.2019 року, скасувати Наказ про його звільнення від 07.11.2019 року. Стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 482724,76 копійок, витрати на правову допомогу.

Представника відповідача Зленко Ю.М. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала повністю та надала пояснення, які викладені у відзиві до позовної заяви. Додатково уточнила та зауважила на тому, що відбулася зміна організаційної структури підприємства, яка не передбачала наявність посади, яку займав раніше позивач. Позивача попередили про звільнення та запропонували вакантні посади, але єдиною підставою для відмови від запропонованих посад було те, що низький посадовий оклад. Звільнення поазивача було в передбаченому законом порядку погоджено із Профсілковим комітетом та з Міністерством економіки, які надали згоду на звільнення. Сам позивач на засіданні профспілкового комітету був присутній.

Представник відповідача (адвокат) Федоренко М.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення уточнених позовних вимог та зазначив, що перепрофілювання підприємства не було. Була змінена організаційна структура підприємства. Підприємством була дотримана процедура звільнення повністю. Було погоджено звільнення позивача з Міністерством економіки та з Профсілковим комітетом, на якому позивач був присутній. Попередили про звільнення позивача за 2 місяці. Запропонували вакантні посади позивачу, від яких він відмовився суто з матеріальних міркувань. При звільненні позивача проводилися порівняння кваліфікаційних характеристик, але це просто не було викладено у письмовій формі, бо це не передбачено законом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що наказом ДП «Укрхімтрансаміак» від 06.03.2018 № 60-к-о ОСОБА_4 прийнято з 07 березня 2018 року на посаду заступника директора з проектування та технічної діагностики з посадовим окладом 44110 грн. (а.с.33)

Наказом ДП «Укрхімтрансаміак» від 16 жовтня 2018 № 348-к-о ОСОБА_4 переведено на посаду заступника директора з науково-інноваційної діяльності з 16 жовтня 2018 року з посадовим окладом 50955 грн.(а.с.34)

Наказом від 25.06.2019 №106 «Про затвердження організаційної структури» було введено в дію нову організаційну структуру Підприємства, яка була затверджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, відповідно до положень п. 7.4. Статуту ДП «Укрхімтрансаміак».(а.с.35)

Наказом від 25.06.2019 №107 було затверджено штатний розпис працівників Підприємства у новій редакції. (а.с.37)

Відповідно до нового штатного розпису посада, яку займав ОСОБА_4 відсутня.(а.с.38-41).

06.09.2019 року ОСОБА_4 вручено під особистий підпис повідомлення про скорочення посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності та запропоновано всі вакантні посади на головному Підприємстві та структурних підрозділах Підприємства.(а.с.42-44)

Відповідно до повідомлення від 09.09.2019 року та телеграми 18.09.2019 року ОСОБА_4 було додатково запропоновано вакантні посади, які з`явились на Підприємстві на вказану дату.(а.с.45,46)

Листом від 30.09.2019 року ОСОБА_4 відмовився від запропонованих посад.(а.с.47)

Відповідно до п. 11.2.10 Статуту ДП «Укрхімтрансаміак», Уповноважений орган управління погоджує кандидатури на посади заступників директора, головного бухгалтера та керівника юридичної служби Підприємства та звільнення їх з посад.

Листом від 02.10.2019 року №1220, відповідно до вимог п. 11.2.10 Статуту ДП «Укрхімтрансаміак», в.о.директора ОСОБА_6 звернувся до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України щодо погодження звільнення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с.48)

Листом від 09.10.2019 року № 2202-15/41488-08 Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України погодило звільнення ОСОБА_4 (а.с.49)

Наказом від 07.11.2019 №365-к-о ОСОБА_4 звільнено з посади у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с.50)

Наказом №127 від 19.07.2019 року у зв`язку з необхідністю оптимізації розміщення працівників підприємства у приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (2 та 4 поверхи) та тривалою відсутністю на робочому місці ОСОБА_4 , у зв`язку із перебуванням останнього на лікарняному, в.о.директора ОСОБА_6 було прийнято рішення Про вивільнення службового приміщення.(а.с.51)

Відповідно до акту опису майна від 19 липня 2019 року було створено комісію, яка забезпечила опис матеріальних цінностей, що знаходились в кабінеті № 423 (4 поверх), який займав ОСОБА_4 . Усі речі та документи, що знаходились у вказаному приміщенні було описано та спаковано у картоні коробки, які відповідним чином були запаковані, заклеєні листками пакування, з застосуванням фото-фіксації, та передані до Господарського відділу на зберігання. ОСОБА_4 на відповідному аркуші опису поставив особистий підпис з поміткою «отримав, претензій не маю».(а.с.52-55)

Відповідно до листа №18 від 05.11.2019 року за підписом голови профспілкового комітету, адміністрації ДП "Укрхімтрансаміак" було надано згоду на звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності за ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У листі зазначено про особисту присутність ОСОБА_4 на засіданні профспілкового комітету. (а.с.57)

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з пунктом 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених в п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Згідно зі ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно з п.2 ст. 43 КЗпП України, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Відповідно до частин першої, третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

У висновку, викладеному в постанові Верховного суду України від 01.04.2015 року у справі №6-40цс15, зазначено, що оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 Постанови від 06 листопада 1992р. за №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що при розгляді трудових спорів, пов`язаних зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно з ч. 3 статті 64 Господарського кодексу України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. При цьому чинним законодавством не встановлено вимог щодо необхідності техніко-економічного обґрунтування рішення про скорочення штату, а зміна організації виробництва і праці є безумовним правом підприємства, яким він може скористатись в будь-який час.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Наказом від 25.06.2019 №106 «Про затвердження організаційної структури» було введено в дію нову організаційну структуру Підприємства, яка була затверджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, відповідно до положень п. 7.4. Статуту ДП «Укрхімтрансаміак».(а.с.35)

Наказом від 25.06.2019 №107 було затверджено штатний розпис працівників Підприємства у новій редакції. (а.с.37)

Відповідно до нового штатного розпису посада, яку займав ОСОБА_4 відсутня.(а.с.38-41).

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що обсяг повноважень та обов`язків нового заступника директора з розвитку в порівнянні з посадовими обов`язками позивача не змінився. Так, зокрема, до підпорядкування заступника директора з розвитку належать вже три відділи, серед яких залишилися два відділи, які знаходилися в підпрорядкуванняі позивача при займаній ним посаді заступника директора з науково-іноваційної діяльності - Лабораторія технічної діагностіки та Служба проектно-конструкторських робіт. (т. 1 а.с.159, 161).

Дана обставина вказує на відсутність фактичного скорочення, відповідачем було здійснено заповнення всіх вакансій новими працівниками з метою створення штучних умов для неможливості переведення працівників, які працювали на підприємстві.

Відповідно до нового штатного розпису посада, яку займав ОСОБА_4 відсутня.(а.с.38-41).

06.09.2019 року ОСОБА_4 вручено під особистий підпис повідомлення про скорочення посади заступника директора з науково-інноваційної діяльності та запропоновано всі вакантні посади на головному Підприємстві та структурних підрозділах Підприємства.(а.с.42-44)

Відповідно до повідомлення від 09.09.2019 року та телеграми 18.09.2019 року ОСОБА_4 було додатково запропоновано вакантні посади, які з`явились на Підприємстві на вказану дату.(а.с.45,46)

Листом від 30.09.2019 року ОСОБА_4 відмовився від запропонованих посад.(а.с.47)

Зі списку вакансій для переведення вбачається, що позивачу були запропоновані посади некваліфікованих робітників та посади нижчої ланки керівництва наявні у м. Лозова та м. Куп`янськ Харківської області, м. Миколаїв.

Так, з наданих суду пояснень представника позивача та представників відповідача убачається, що можливість переважного права позивача про залишення на роботі досліджено не було, визначалося з огляду на минуле позивача, зокрема, тривала відсутність позивача на робочому місці, вивільнення робочого місця позивача підприємством в наслідок його тривалого лікарняного, про що зазначила представник відповідача.

Вказані обставини стороною відповідача спростовані не були, так як і не було доведено тієї обставини, що позивач за своїми професійними навичками не відповідав вимогам до введених посада заступника директора.

Окрім того, стороною відповідача не спростовано тієї обставини, що нововведена посада заступника директора з розвитку та посада заступника директора з науково-іноваційної діяльності, мають функціональні відмінності, які не може виконувати позивач виходячи із його фаху та професійних навичок.

Доказів проведення будь - якого порівняння кваліфікації та продуктивності праці позивача та іншого працівника, якого було прийнято на рівнозначну посаду, стороною відповідача надано не було.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не мо же ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про неправомірність звільнення позивача з посади заступника директора з науково-іноваційної діяльності ДП «Укрхімтрансаміак» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з чим він підлягає поновленню на роботі на зазначеній посаді.

У зв`язку із встановленням неправомірності звільнення позивача з посади та його поновлення на роботі, підлягає вирішенню питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах прохальних вимог позивача.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі №6-511цс16, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, оскільки Законом не передбачено будь-яких підстав для його зменшення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 із змінами (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року № 13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством-на число календарних днів за цей період.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки 1588, наданої Відповідачем,

середньоденна заробітна плата Позивача за останні 2 місяці, що передували звільненню

Позивача складає 3055,22 грн. Позивач перебуває у вимушеному прогулі з дати

звільнення, і припинення цього прогулу настає у разі проголошення судового рішення про

поновлення його на роботі.

Таким чином, відповідно до детального розрахунку середнього заробітку за час

вимушеного прогулу за період з 07 листопада 2019 року (день звільнення) по 25 червня

2020 року (дата судового засідання у справі).

Так, з 07 листопада 2019 року по 25 червня 2020 року було 158 робочих днів (з них за: листопад 2019-17; грудень 2020 -21; січень 2020 - 21; лютий 2020 - 20; березень 2020 -

21; квітень 2020 - 21; травень 2020 - 19; червень 2020 - 18).

За таких обставин, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу складає: 3055,22 грн. (середньоденна заробітна плата за два місяці перед звільненням) X 158

(робочі дні за період з 07.11.2019 по 25.06.2020) = 482724,76 грн.

Таким чином, з огляду на детальний розрахунок, який знаходиться в матеріалах справи, з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2019 по 25 червня 2020 року на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню середній

заробіток в розмірі 482724,76 грн (чотириста вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять чотири)

гривні 76 копійок.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року за № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року за № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року за №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за замістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За приписами статей 133, 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою такої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 01.06.2020 року, ордер про надання правової допомоги від 09.06.2020 року.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 20200,00 грн.

Щодо позовної вимоги про скасування наказу про звільнення позивача із посади то вона задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту не передбачений чинним трудовим законодавством при вирішенні питання правомірності звільнення особи з роботи та її відповідного поновлення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стгянненню з відповідача судовий збір в розмірі 5029, грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 42, 43, 49-2, 235 КЗпП України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" про поновлення на посаді, скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на посаді заступника директора з науково-інноваційної діяльності Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" з 07 листопада 2019 року.

Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 482724 (чотириста вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 76 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 витрати на правову допомогу в сумі 20200 (двадцять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь держави суму судового збору в розмірі 5029 грн.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку в розмірі місячного заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинска Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде виготовлений 30.06.2020 року.

Суддя О.О. Лобарчук