Справа № 346/1863/20
Провадження № 2/346/1114/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:

головуючого-судді Веселова В.М.

секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коломийської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Коломийської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті в управління спадковим майном: на 9/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 належало на праві спільної часткової власності, яке належало померлій,вступив позивач ОСОБА_2 , який відповідно до договору довічного утримання (догляду) більше чотирнадцяти років утримував та здійснював догляд за померлою, підтримував у належному стані домогосподарство. З метою оформлення права власності на земельну ділянку під даним будинком, позивачі звернулися до землевпорядної організації, проте отримали виявилося , що земельна ділянка під належним їм будинком уже приватизована на ім`я ОСОБА_4 , чоловіка померлої ОСОБА_3 . При укладенні договору довічного утримання між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , чинним на час укладення договору законодавством не передбачалось необхідності вказувати дані про земельну ділянку на якій знаходився будинок. Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІФ -17-2-001-997, який був виданий ОСОБА_4 - 11 квітня 1994 року не містив кадастрового номеру і на той час необхідності у присвоєнні земельній ділянці окремого унікального кадастрового номеру не було. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , який проживав у АДРЕСА_1 - помер. Згідно Спадкового реєстру № 60046228 від 23.04.2020р., відсутні відомості щодо посвідчених заповітів, спадкових договорів, заведених спадкових справ після смерті ОСОБА_4 та спадкоємців після його смерті немає, адже найближчими родичами померлого були лише позивачі.

Просять визнати за ними право власності на земельну ділянку, а саме : за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/10 частку земельної ділянки, загальна площа 0,10 га, цільове призначення для обслуговування будівель та господарських споруд, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:004:0164 та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 9/10 частки земельної ділянки, загальна площа 0,10 га, цільове призначення для обслуговування будівель та господарських споруд, за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :07:004:0164.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі та участі позивачів.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить вирішити справу у відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи,письмові клопотання представника позивача та відповідача, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність,та керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивачі володіють на праві приватної спільної часткової власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого Коломийською Державною нотаріальною конторою від 29.01.1988 року за № Д-90 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Позивачу ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання (догляду) посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Григорець М.В. від 06.09.2006 року за № 2915 належить 9/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

До укладення вищевказаного договору довічного утримання (догляду) посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Григорець М.В. від 06.09.2006 року за № 2915, 9/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 належало на праві спільної часткової власності - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка проживала у АДРЕСА_1 - померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 20.01.2014 р. (а.с.12).

З метою оформлення права власності на земельну ділянку під будинком, позивачі, звернулись до землевпорядної організації. Проте виявилось, що земельна ділянка під належним їм будинком уже приватизована на ім`я ОСОБА_4 , чоловіка померлої ОСОБА_3 .

Даний факт, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІФ-17-2-001-997 від 11 квітня 1994 року, виданим головою Коломийської міської Ради народних депутатів на підставі рішення Коломийської міської Ради народних депутатів від 15.12.1993 року № 362 (а.с. 13).

Яким чином ОСОБА_4 приватизував на своє ім`я земельну ділянку під будинком, який на час приватизації належав позивачам та ОСОБА_3 , без його згоди, не відомо.

При укладенні договору довічного утримання між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 чинним на час укладення договору законодавством не передбачалось необхідності вказувати дані про земельну ділянку на якій знаходився будинок.

Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІФ -17-2-001-997, який був виданий ОСОБА_4 - 11 квітня 1994 року не містив кадастрового номеру і на той час необхідності у присвоєнні земельній ділянці окремого унікального кадастрового номеру не було.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , який проживав у АДРЕСА_1 - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 23.08.2016 року (а.с.11).

Як вбачається з витягу з Спадкового реєстру № 60046228 від 23.04.2020р., відсутні відомості щодо посвідчених заповітів, спадкових договорів, заведених спадкових справ після смерті ОСОБА_4 спадкоємців після його смерті немає, адже найближчими родичами померлого були позивачі.

Відповідно дост. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбаченіст. 16 ЦК України.

Поняття договору довічного утримання (догляду) визначеност. 744 ЦК України, а саме, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

За своєю правовою природою договір довічного утримання укладається в інтересах відчужувача та набувача майна, зі строком дії зазначеного договору до смерті відчужувача, якщо не буде розірваний за рішенням суду в порядку передбаченомуст. 755 ЦК України, з відповідними правами та обов`язками, а тому не є договором в розумінніст. 61 СК України.

Згідно статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначенння, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівдею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до частини першої статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року по справі № 6-253цс16.

Згідно вимог статті 355 Цивільного кодексу України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Тобто позивачка ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Коломийською Державною нотаріальною конторою від 29.01.1988 року за № Д-90 набула на праві приватної спільної часткової власності - 1/10 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також набула права спільної часткової власності на 1/10 частку земельної ділянки під даними об`єктами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, позивач ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання (догляду) посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Григорець М.В. від 06.09.2006 року за № 2915 набув на праві приватної спільної часткової власності - 9/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а також набув права спільної часткової власності на 9/10 частин земельної ділянки під даними об`єктами, за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність в їх задоволенні.

На підставі наведеного, у відповідності до ст.ст.4,16,175-177 ЦК України, ст.ст.120,125 ЗК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206 ч.1,247 ч.2,259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/10 частку земельної ділянки, загальна площа 0,10 га, цільове призначення для обслуговування будівель та господарських споруд, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:004:0164.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 9/10 частки земельної ділянки, загальна площа 0,10 га, цільове призначення для обслуговування будівель та господарських споруд, за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :07:004:0164.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.