Справа № 303/1125/20
Номер рядка статистичного звіту -51
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 червня 2020 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Гутій О.В.
за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом органу піки та піклування Мукачівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа КНП «Обласний Будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи КНП «Обласний Будинок дитини» в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Оскільки, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідно до рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 244 від 22.08.2017 року реєстрація народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була проведена відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 3).
Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).
Згідно із повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян реєстрація дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена на підставі рішення органу опіки та піклування ( а.с. 4).
Із акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 13.02.2017 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17.30 год. в обласну дитячу лікарню госпіталізована покинута дитина чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( а.с. 4).
Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 2265 від 15.08.2017 року, вбачається, що у ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 в пологовому відділенні народився хлопчик вагою 2300,00 грам ( а.с. 8).
Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.
Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
Як вбачається з матеріалів справи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до дитини ОСОБА_2 відсутній та в ході судового розгляду справи доданий не був.
При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.
З урахуванням наведеного, встановлено, що позивачем не доведено, що поведінка відповідача ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками. Сам факт що така не піклується про дитину не може свідчити про те, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. В свою чергу позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів, які повинні подаватися сторонами до суду, відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, для позбавлення відповідача батьківських прав.
З урахуванням вищезаначеного, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення з неї аліментів щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, ЦПК України ПК України, ст.ст.164, 165, 166, Сімейного Кодексу України, суд, -
В задоволенні позову органу піки та піклування Мукачівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: КНП «Обласний Будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: Орган опіки та піклування Мукачівської міської ради, м.Мукачево, вул.Духновича, 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Третя особа: КНП «Обласний Будинок дитини», м.Свалява, вул. Хмельницького Бондана,1.

Повний текст рішення складений 10.06.2020 року.

Головуюча О.В.Гутій