ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/71/20

Головуючий у першій інстанції Тіщенко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/755/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Кузюри Л.В., Скрипки А.А.,

за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 18.03.2020, смт Талалаївка,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом - АТ КБ «ПриватБанк») пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості й просило відшкодувати йому судові витрати. В обґрунтуванні позову вказано, що ОСОБА_1 , звернувшись до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, 09.12.2011 підписала заяву, згідно з якою отримала кредит у розмірі 3700 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач дала згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач зобов`язання за договором виконав - надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, а відповідач своєчасно не погашала кредитної заборгованості, внаслідок чого на 21.01.2020 утворилася заборгованість в сумі 14854 грн 27 коп., яка складається з: 7984 грн 27 коп. - заборгованості за простроченим кредитом, 2134 грн 65 коп. - за відсотками, нарахованими за прострочений кредит, 3551 грн 81 коп. - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. - фіксована частина, 683 грн 54 коп. - процентна складова.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив із того, що позовні вимоги не підтверджені належними і допустимими доказами.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким задовольнити його позов. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- відповідач факт укладання кредитного договору і виконаного позивачем розрахунку заборгованості не оспорювала;

- підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач приєдналася до них. Підпис останньої у цій заяві свідчить і про ознайомлення її з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку та з Тарифами. Крім того, ОСОБА_1 частково виконувала умови укладеного сторонами кредитного договору.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Так, у справі встановлено таке.

09.12.2011 ОСОБА_1 подала до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій вона просила видати їй картку «Зарплатна»; бажаний кредитний ліміт у ній не вказано. У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. В той же час у цій заяві не зазначено ні розмір процентної ставки, під яку надається кредит, ні розмір неустойок, ні видів порушень умов договору, за які їх має бути сплачено (копія анкети-заяви на арк. 12).

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису ОСОБА_1 (копії цих витягів на арк. 13, 14-28).

ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено витягом з статуту цього товариства (арк. 34-35).

Згідно з наданим позивачем розрахунком за кредитним договором без номера від 09.12.2011, на 21.01.2020 розмір кредитної заборгованості ОСОБА_1 становить 14854 грн 27 коп., яка складається з: 7984 грн 27 коп. - заборгованості за простроченим кредитом; 2134 грн 65 коп. - за відсотками, нарахованими за прострочений кредит, 3551 грн 81 коп. - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. - фіксована частина, 683 грн 54 коп. - процентна складова (арк. 5-11).

Із вищевказаного розрахунку та виписки по рахунках ОСОБА_1 за період з 24.12.2011 по 13.03.2020 вбачається, що остання отримала від АТ КБ «ПриватБанк» у кредит загалом 7959 грн 72 коп., а повернула 9673 грн 03 коп., причому 3300 грн 00 коп. нею погашено 13.03.2020 - після отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, що мало місце 03.03.2020 (арк. 46), але до ухвалення судом І інстанції рішення (виписка по рахунках ОСОБА_1 на арк. 60-65). Тобто на дату пред`явлення позову ОСОБА_1 не було повернуто фактично використані кредитні кошти в сумі 1586 грн 76 коп. (цей розмір спірної заборгованості судом визначено без врахування транзакцій, за якими АТ КБ «ПриватБанк» здійснювалися списання з карткових рахунків ОСОБА_1 , але ініціатор яких є невідомим, причому АТ КБ «ПриватБанк» не повідомило його (їх) ініціатора навіть на пропозицію суду).

29.02.2020 АТ КБ «ПриватБанк» погасило спірну заборгованість на суму 0 грн 07 коп. Крім того, 13.03.2020 ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості сплатила 3300 грн 00 коп. (див. виписку по рахунках ОСОБА_1 на арк. 65). Тож натепер вся спірна заборгованість (що малася на 21.01.2020 в сумі 1586 грн 76 коп.) є погашеною.

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пункт 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на момент виникнення і тривання спірних правовідносин, приписує, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема про тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, і орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

На порушення наведених норм права сторонами в письмовій формі не визначено тип відсоткової ставки за користування кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту в процентному значенні та грошовому виразі, а також види неустойок і порушення умов договору, за які їх має бути застосовано.

Надані АТ КБ «ПриватБанк» Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані ОСОБА_1 і відсутні дані про їх визнання останньою. Крім того, ці Тарифи, Умови та Правила прямо не передбачені в анкеті-заяві ОСОБА_1 , яка безпосередньо підписана нею. Така правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17).

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються з наведених вище мотивів і виходячи з того, що у мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 роз`яснено, що з огляду на приписи частини 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору; особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності й розумності. Виходячи з наведеного є юридично неспроможним посилання АТ КБ «ПриватБанк» на те, що відповідач не спростувала розміру спірної кредитної заборгованості.

Так як фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку на дату пред`явлення АТ КБ «ПриватБанк» позову не були повернуті, то воно мало право вимагати їх стягнення (в розмірі 1586 грн 76 коп.). Отже в цій сумі й належало задовольнити позов. Разом з тим висновок місцевого суду про відмову в задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитом і неустойок є законним.

З метою уникнення повторної сплати ОСОБА_1 фактично сплаченої спірної заборгованості суд в порядку ч. 1 ст. 267 ЦПК України ухвалює про недопуск до виконання постанови в частині стягнення цієї заборгованості (в сумі 1586 грн 76 коп.).

Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитом та розподілу судових витрат з ухваленням постанови про часткове задоволення позову.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача належить стягти відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог (платіжні доручення по їх сплаті на арк. 1, 54), а саме:

- за пред`явлення позову: 2102 грн 00 коп. (розмір сплаченого судового збору) х 10,68% (розмір задоволених вимог) = 224 грн 49 коп.;

- за подання апеляційної скарги: 3153 грн 00 коп. (розмір сплаченого судового збору) х 10,68% (розмір задоволених вимог) = 336 грн 74 коп.

Апеляційний суд вирішує справу як на наданих суду І інстанції доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитом і розподілу судових витрат скасувати та частково їх задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1586 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят шість) грн 76 коп.; постанову в цій частині до виконання не допускати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 224 (двісті двадцять чотири) грн 49 коп. на відшкодування судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 336 (триста тридцять шість) грн 74 коп. на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: