КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 754/16648/19

провадження № 22-ц/824/7674/2020

12 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія "Комфорт-Майстер", за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року в складі судді Скрипки О. І.,

встановив:

25.02.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила скасувати судовий наказ від 22.11.2019 №754/16648/19, виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія "Комфорт-Майстер" ( далі - ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер") заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 34 742 грн 27 коп. та судового збору в розмірі 192 грн 10 коп.

Також просила визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу та поновити строк на її подання.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу від 22.11.2019 №754/16648/19 ОСОБА_1 зазначила, що копія вказаного наказу була направлена поштою 06.12.2019 та випадково отримана у відділенні АТ "Укрпошта" її чоловіком під час отримання інших міжнародних відправлень. У період видачі судового наказу та його направлення боржнику вона перебувала на лікуванні, знаходилась у стаціонарі, декілька місяців потребувала післяопераційної реабілітації.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер" за вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року, визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу від 22.11.2019 №754/16648/19, поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права. Суд першої інстанції не надав оцінки тому доводу, що судовий наказ було направлено лише 06.12.2019, тобто через два тижні після його винесення, що не відповідає вимогам статті 169 ЦПК України.

Зазначає, що нею було подано довідку лікаря від 30.10.2019, відповідно до якої встановлено діагноз та призначено оперативне втручання - лапароскопія консервативна міомектомія. Крім того, надано договір від 19.11.2019 №09 про надання медичних послуг, картку госпіталізації в стаціонарне відділення, що і є підтвердженням перебування на стаціонарному лікуванні, акт про надані медичні послуги від 20.11.2019, з якого вбачається період перебування та фактичне лікування.

Вважає, що вказані документи є достатніми для підтвердження стану здоров`я, оперативного втручання та перебування на стаціонарному лікуванні, а пропущений нею строк не є значним.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 листопада 2019 року Деснянським районним судом м. Києва 22 листопада 2019 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер" заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 34 742 грн 27 коп. та судового збору 192 грн 10 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Матеріали справи не містять зворотнього повідомлення з відомостями про дату вручення боржнику судового наказу.

Разом з тим, ОСОБА_1 надала докази того, що копія судового наказу від 22.11.2019 була відправлена судом 06.12.2019, а вручена особисто 16.12.2019 у відділенні АТ "Укрпошта" (а.с. 107-108).

За таких обставин, заява про скасування судового наказу мала бути подана боржником до суду в строк до 02.01.2020.

Заява про скасування судового наказу подана боржником 25.02.2020, тобто після спливу строку, передбаченого ч.1 ст.170 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені боржником обставини та надані на їх підтвердження докази не дають підстав для висновку про поважність причин пропуску строку на подання заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з наданої боржником довідки медичного центру ПП "Медіком" від 30.10.2019, ОСОБА_1 30.10.2019 перебувала на амбулаторному прийомі клініки "Медіком". Діагноз: міома матки. Показано оперативне лікування в обсязі: лапароскопія, консервативна міомектомія (а.с.61).

19.11.2019 між ТОВ "Фірма Медіком" та ОСОБА_1 укладено договір №09 про надання медичних послуг (а.с.62 -65).

19.11.2019 лікарем ТОВ "Фірма Медіком" ОСОБА_1 направлено в стаціонарне відділення лікарні ТОВ "Фірма Медіком" (а.с.66).

Відповідно до акту про надані медичні послуги, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 19.11.2019 по 20.11.2019 (а.с. 67).

Вказані докази є достатніми для висновку, що ОСОБА_1 у листопаді 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з проведеною гінекологічною операцією.

Разом з тим, доказів існування об`єктивних перешкод та труднощів у боржника для своєчасного вчинення процесуальних дій в період з 16.12.2019 до 02.01.2020 суду надано не було.

Посилання боржника на те, що післяопераційна реабілітація, відновлення руху та морального стану потребували більш тривалого часу, ніж з 20.11.2019 до 02.01.2020, що позбавляло її можливості звернутися до суду з відповідною заявою, ґрунтуються на припущеннях.

Учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1ст.44 ЦПК України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Згідно ч.2 ст.171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення заяви заявнику, оскільки заяву про скасування судового наказу подано після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу.

Направлення судового наказу боржнику лише 06.12.2019, тобто через два тижні після його винесення, не може слугувати самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк