Справа № 750/1640/20
Провадження № 2/750/676/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
в складі судді Коверзнева В. О.,

учасники судового процесу:
секретар судового засідання Хамайко С. В.,

представник позивача адвокат Акуленко В. М.,

представник третьої особи (Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова) адвокат Станкевич Л. М.,

представник відповідача Алексієнко О. В.;

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про виключення квартири з числа службових;

треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова, Міністерство оборони України.

І. СУТЬ СПОРУ

1. 25.02.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (далі відповідач) про визнання протиправним і скасування пункту 3.8 рішення від 17.05.2018 № 214, яким відмовлено у виключенні з числа службових трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає сім`я позивача, та зобов`язання відповідача ухвалити рішення про виключення цієї квартири з числа службових та надання її родині позивача для постійного проживання.

1.2. В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача не було правових підстав для ухвалення оскаржуваного рішення, яким порушено його житлові права.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ У СПРАВІ

2.1. Ухвалою судді від 27.02.2020 відкрито провадження в справі, яку призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження; цією ж ухвалою учасникам справи запропоновано надати суду процесуальні заяви по суті справи (т.1, а.с. 25, 26).

2.2. Протокольною ухвалою суду від 17.04.2020, постановленою під час проведення підготовчого засідання, залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Міністерство оборони України (т.2, а.с. 123).

2.3. Ухвалою суду від 17.04.2020, яку постановлено за результатами проведення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження в справі, яку призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (т.2, а.с. 123, 124).

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні.

3.2. Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова вважає позов обґрунтованим.

3.3. Представник Міністерства оборони України не з`явився до суду вдруге, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.

3.4. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні.

Як убачається з відзиву на позовну заяву, на думку відповідача, ОСОБА_1 не є належним позивачем по справі, оскільки оскаржуване рішення ухвалювалося за зверненням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, а не позивача; зміна статусу спірної квартири порушує черговість надання житла військовослужбовцям, які потребують поліпшення житлових умов, і прав цих осіб, при цьому погіршить ситуацію з їхнім забезпеченням службовим житлом; відсутні законодавчі підстави для зміни статусу спірної квартири, оскільки начальник гарнізону не видавав відповідний наказ, що передбачено пунктом 3.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737; позивач не прожив у спірній квартирі понад 10 років і згідно з Положенням про виключення з числа службових жилих приміщень в м. Чернігові, затвердженим рішенням Чернігівської міської ради від 26.04.2018 № 30/VII, не набув права на зміну статусу спірної квартири.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Позивач має військове звання підполковника і проходить військову службу в Збройних Силах України; він має понад 22 роки календарної вислуги і понад 24 роки загальної вислуги, при цьому є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

З 24.09.2001 позивач перебуває на квартирному обліку в загальній черзі під № 64 та в першочерговому списку під № 417 (т.1, а.с. 9, 15, 87; інформація станом на 01.01.2019).

4.2. Позивач разом із членами сім`ї проживає з 2017 року в квартири АДРЕСА_1 , що має статус службової і належить до державній власності в особі Міністерства оборони України (т.1, а.с. 81; далі Квартира).

4.3. 04.01.2018 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова звернувся до відповідача з листом про виключення Квартири з числа службових і надання їй статусу квартири для постійного проживання; до листа додав ксерокопію Протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 14.12.2017 № 794, яким запропоновано виключити Квартиру з числа службових (т.1, а.с. 10-14).

4.4. Відповідач тривалий час ухилявся від розгляду листа Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова від 04.01.2018 і лише 17.05.2018 ухвалив рішення № 214, пунктом 3.8 якого відмовив у зміні статусу службової Квартири, посилаючись на Положення про виключення з числа службових жилих приміщень, затверджене рішенням Чернігівської міської ради від 26.04.2018 № 30/VІІ (далі Положення).

В оскаржуваному рішенні не наведено мотиви відмови в задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова та відсутні посилання на конкретні норми (пункти) Положення, на підставі яких його ухвалено. Проте як випливає з пояснень представника відповідача, такою підставою є пункт 5.2 Положення, що передбачає необхідність проживання військовослужбовця в службовій квартирі не менше 10 років.

V. РЕЛЕВАНТНІ НОРМИ ПРАВА, ЩО РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», в редакції станом на день звернення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова до відповідача з листом від 04.01.2018 (далі Закон), держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. …Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення; такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Таким чином, позивач як особа, яка має понад 20 років вислуги на військовій службі, набув право на жиле приміщення для постійного проживання, що повинне відповідати вимогам житлового законодавства.

5.2. Пунктом 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщенням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, в редакції станом на 04.01.2018, житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень; виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

5.3. Безпосередньо порядок забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової військової служби, призваних на військову службу у зв`язку з мобілізацією, і резервістів) станом на 04.01.2018 був врегульований наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі Інструкція).

Пунктом 3.5 Інструкції на той час було встановлено, що для виключення квартир із числа службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень для постійного проживання в гарнізоні начальником гарнізону за погодженням з КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті рад про виключення квартири із числа службових; до листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України.

Таким чином, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігова, під час звернення до відповідача з листом про виключення Квартири з числа службових, повністю виконано вимоги Інструкції та надано усі необхідні для вирішення порушеного у листі питання.

5.3. Суд констатує, що чинне на час звернення Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігова з листом до відповідача законодавство України не передбачало обов`язок видавати наказ начальника гарнізону про зміну статусу службової квартири, як безпідставно стверджує відповідач; посилання відповідача на пункт 5.2 Положення про виключення з числа службових жилих приміщень в м. Чернігові, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 26.04.2018 № 30/VII-7, яким передбачена необхідність проживання в службовому житлі не менше 10 років, не поширюється на позивача, оскільки звернення до відповідача відбулося задовго до ухвалення цього Положення, яке погіршує правове становище позивача, а тому не має зворотної дії в часі; оскаржуване рішення відповідача напряму зачіпає права та інтереси позивача, оскільки позбавляє його права на отримання житла для постійного проживання, в зв`язку з цим він вважається належним позивачем у цій справі; зміна статусу Квартири не порушує права інших військовослужбовців, оскільки відповідачем не доведено наявність у позивача наміру добровільно звільняти вказане жиле приміщення, що унеможливлює передачу його іншим особам.

5.4. Виходячи з мотивів, викладених у пунктах 5.1-5.3 цього рішення суд доходить висновку, що пред`явлений позов повністю ґрунтується на вимогах законодавства України, а вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, що є підставою для його задоволення.

5.5. Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

с у д в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати пункт 3.8 рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.05.2018 № 214 про відмову в зміні статусу службової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та закріпленні цієї квартири за проживаючій в ній сім`єю ОСОБА_1 .

Зобов`язати Виконавчий комітет Чернігівської міської ради (зареєстроване місце знаходження: м. Чернігів, вул. Магістрацька, 7; код ЄДПОУ 04062015) ухвалити протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили рішення про зміну статусу службової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та закріплення цієї квартири за проживаючій в ній сім`єю ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (зареєстроване місце знаходження: м. Чернігів, вул. Магістрацька, 7; код ЄДПОУ 04062015) на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев