ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6876/13-ц
Провадження № 2-с/210/13/20
У Х В А Л А

іменем України

"25" травня 2020 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , стягувач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» про скасування судового наказу від 01 жовтня 2013 року у справі №210/6876/13-ц,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2013 року суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В.Є. було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості по оплаті за теплову енергію у розмірі 3453,84 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 114,70 грн.

07 травня 2020 року представник боржника ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що 29 квітня 2020 року представнику боржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників стало відомо про відкрите виконавче провадження за № 61066891, що перебуває на виконанні у Металургійному районному відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Зазначив, що боржник, будучи учасником судового провадження, не отримував за місцем свого проживання судовий наказ після його видачі судом. Про існування спірного наказу представник боржника ОСОБА_1 дізнався лише при ознайомленні з матеріалами справи № 210/6876/13-ц. Просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, скасувати винесений 01 жовтня 2013 року судовий наказ, оскільки до заяви про видачу судового наказу не долучено договору про надання послуг за теплову енергію, за яким пред`являлись вимоги про стягнення боргу, крім того, просив суд стягнути з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5частини першої статті 161 цього Кодексу.Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно судовий наказ був отриманий представником боржника лише 06 травня 2020 року, що підтверджується заявою наявною в матеріалах справи.

За наведених обставин, суд вважає, що заявнику слід поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, тому її необхідно прийняти до розгляду.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.171 ЦПК України, а також те, що заява представника боржника Єлфімова В.В. містить достатньо підстав для скасування судового наказу, вважаю, що заява длягає задоволенню, а судовий наказ № 2-н/210/730/13 від 01 жовтня 2013 року - скасуванню.

Щодо вимог заявника про вирішення питання про розподіл судових витрат та стягнення з КПТМ на користь ОСОБА_2 понесених ним судових витрат суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що правничу допомогу у справі боржнику ОСОБА_2 надавав адвокат Лисенко О.А. на підставі договору від 29.04.2020 року.

Разом з поданою до суду заявою про скасування судового наказу представник боржника ОСОБА_1 надав суду акт виконаних робіт від 06 травня 2020 року з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом ОСОБА_1 на суму 6000,00 гривень.

Разом з тим, а ні заявник ОСОБА_2 , а не його представник ОСОБА_1 не надали суду платіжні документи про оплату послуг на зазначену правничу допомогу.

Враховуючи вище викладене, та відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, якою встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, тому відмовляє в цій частині вимог, в наслідок не підтвердження їх документально.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 170, 171, 260, 263 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення з заявою про скасування судового наказу.

Заяву представника боржника ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ від 01 жовтня 2013 року по справі № 2-н/210/730/13, виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості по оплаті за теплову енергію у розмірі 3453,84 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 114,70 грн.- скасувати.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ступак