Справа № 464/4308/18
пр.№ 2/464/564/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2020 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Мички Б.Р.

за участю секретаря судового засідання Куйдич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

31.07.2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Котницький Іван Олексійович, який діє на підставі довіреності № 02-36/104 від 04.01.2018 року, звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 472,55 дол. США, а також судових витрат у розмірі 5285, 86 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №600/02.2-09/042 (надалі кредитний договір) у сумі 9900,00 дол. США. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 23.05.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом - 9075,00 дол. США, за відсотками 4397,55 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору, між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 02.04.2008 року укладено договір поруки 600/02.2-09/043 (надалі договір поруки). Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, а також судові витрати.

Ухвалою від 03.09.2018 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.10.2018 позов задоволено, стягнено з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором №600/02.2-09/042 від 02.04.2008 у розмірі 13472, 55 дол. США та стягнено судові витрати.

17.12.2019 представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14.01.2020 скасовано заочне рішення Сихівського районного суду від 23.10.2018.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2020 залучено у зазначеній справі в якості позивача замість ПАТ "Укрсоцбанк" -Акціонерне товариство "Альфа-банк" як правонаступника.

У судові засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлений належним чином. 12.03.2020 представником позивача А ОСОБА_4 . Мошківським подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

У судові засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, його представником ОСОБА_5 подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

У судові засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений строк не подала. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що 02.04.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач ПАТ "Альфа-банк", та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредиту №600/02.2-09/042 (надалі кредитний договір). Згідно з п. 1.1. кредитного договору Кредитор (позивач) зобов`язується надати Позичальнику ( ОСОБА_1 ) грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 9900,00 (Дев`ять тисяч дев`ятсот) дол. США, зі сплатою 21% (Двадцять один) відсоток річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 01.04.2010.

Відповідно до Довідки ПАТ Укрсоцбанк № 04.22-07/6133 від 24.05.2018 р. (стосовно сплаченого боргу за кредитним договором) та Розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором станом на 23.05.2018 встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 23.05.2018 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного: за кредитом - 9075,00 дол. США, за відсотками 4397,55 дол. США.

04.06.2018 позивачем на адреси відповідачів надіслано Вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має право висувати проти вимог кредитора заперечення, що групуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

02.04.2008 між позивачем, ОСОБА_1 (Позичальник) та ОСОБА_2 (Поручитель) укладено трьохсторонній договір поруки 600/02.2-09/043. Згідно з п. 1.1 договору поруки Поручитель зобов`язується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобов`язань за договором кредиту №600/02.2-09/042 від 02.04.2008, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №600/02.2-09/042.

Як вбачається із розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором №600/02.2-09/042 від 03.04.2008 вбачається, що останній платіж по сплаті кредиту здійснено 02.06.2014 в розмірі 480, 64 доларів США, що еквівалентно 5708, 83 грн.

Так, статтями 256, 257 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

У відповідності до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давнісмть спливла і до дадоткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно, тощо).

З вказаними вище позовними вимогами позивач звернувся до суду 31.07.2018, тобто після спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно роз`яснень, даних в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів заборгованості слід відмовити у зв`язку з спливом строку позовної давності.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 15000 грн. 00 коп. суд приходить до наступного висновку.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертоїстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Посікіра Р.Р. були надані наступні документи: договір про надання професійної правничої допомоги №02/12-1 від 02.12.2019; акт прийому -передачі наданих послуг від 12.03.2020; квитанція про оплату адвокатського гонорару у сумі 3500 грн. на користь адвоката Посікіри Р ОСОБА_6 Р.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Беручи до уваги те, що відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили здійснення адвокатом ОСОБА_3 відповідних витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11500 грн. 00 коп., а лише надано докази оплати гонорару адвокату у розмірі 3500 грн. 00 коп., суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги у розмірі 3500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 РозділуXIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 15.06.2020.

Учасники справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. В. Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий Мичка Б.Р.