Справа № 481/692/20
Провадж.№ 2/481/210/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.06.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Вжещ С.І.,

при секретарі судових засідань Юхименко Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новому Бузі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Новобузької міської ради Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Новобузького районного суду з вказаним спільним цивільним позовом до відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області, згідно з яким просили ухвалити судове рішення про визнання за ними права власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що кожна з них є власником Ѕ частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Однак, будучи співвласниками вказаного будинку, вони не мають можливості відчужити його, оскільки земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок, перебуває у власності іншої особи, - попереднього власника будинку, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому посилаючись на приписи ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, позивачі просили визнати право власності на дану земельну ділянку за ними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Інша позивачка у справі, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, позов підтримала і просила його задовольнити у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник позивачів - ОСОБА_5., посилаючись на достатність для цього підстав, заявлені позивачами вимоги підтримав також і просив їх задовольнити.

Представник відповідача, Новобузької міської ради Миколаївської області, ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, пред`явлений до міської ради позов визнала і не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивачів, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою 12.09.2000 року за р/№1801, та зареєстрованого Новобузькою філією ММ БТІ 15.09.2000 року за р./№ 6014, громадянці ОСОБА_1 , належить на праві спільної часткової власності Ѕ частина житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , набуте нею як спільне сумісне майно у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.16)

Згідно договору дарування жилого будинку, укладеного 21.09.2000 року між дарувателем ОСОБА_4 та обдарованим ОСОБА_7 , що посвідчений Новобузькою державною нотаріальною конторою 21.09.2000 року за р/№ 1855, та зареєстрованого в Новобузькій філії ММ БТІ 28.09.2000 року за р./№ 6014, позивач ОСОБА_7 являється власником іншої Ѕ частини вищевказаного житлового будинку (а.с. 17-18).

Однак, предметом вказаних угод слугував лише будинок, питання про передачу (продаж) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цих угод не вирішувалося.

Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,1 га, яка належала попередньому власнику будинку - ОСОБА_4 , та значиться за ним відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 , виданого 25.03.1994 року Новобузькою міською радою Миколаївської області на підставі рішень виконкому цієї ради від 23.11.1993 року № 348 та від 10.02.1994 року за № 68 (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.20).

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16 зазначено, що чинне законодавство (ст. 120 ЗК та ст. 377 ЦК) імперативно передбачає перехід права власності на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі; враховуючи, що перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавиш заяву про відмову від свого права, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення. У іншому випадку порушувався б принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розміщені. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права на земельну ділянку незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від земельної ділянки.

З моменту передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4 і до цього часу цільове призначення спірної земельної ділянки не змінилося.

З огляду на викладене, у зв`язку з набуттям позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на законний підставах,житлового будинку, до останніх, разом з правом власності на житловий будинок, перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування.

Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позовні вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на цю земельну ділянку ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачами у зв`язку з розглядом справи, останні не заявляли, тому суд відносить ці витрати на їхній рахунок.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 273,274-279 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Новобузької міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку з надвірними спорудами, розташованої по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається в той же строк з дня виготовлення повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Позивач 1: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач 2: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Новобузька міська рада Миколаївської області: Миколаївська область, м. Новий Буг, площа Свободи, 42.

Повний текст рішення виготовлено 18.06.2020 року.

Суддя Вжещ С.І.