_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-3489/10
Провадження № 6/947/324/20
УХВАЛА
15.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
ВСТАНОВИВ:
Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просить замінити стягувача по справі №2-3489/2010 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», щодо виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2010р. При цьому представник заявника посилається на те, що 29.11.2010 року Київський районний суд міста Одеси ухвалив заочне рішення по справі №2-3489/2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором. У подальшому, 31.10.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №ML-502/078/2008 від 03.06.2008р., укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у зв`язку з чим виникла необхідність заміни сторони виконавчого провадження, що надає їм право звернутись до суду з даною заявою.
У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись належним чином, представник заявника розгляд заяви просить здійснити без їх участі.
Відповідно до ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 29.11.2010 року Київський районний суд міста Одеси ухвалив заочне рішення по цивільній справі № 2-3489/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк», заборгованості за кредитним договором №ML-502/078/2008 від 03.06.2008р. в розмірі 348 783 (триста сорок вісім тисяч сімсот вісімдесят три) гривні 80 копійок, витрат по сплаті судового збору в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) гривень .
Рішення набрало законної сили 10.12.2010р. та 17.02.2012р. були видані виконавчі листи по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2012р. було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №2-3489/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

31.10.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №ML-502/078/2008 від 03.06.2008р., укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчому провадженні, що стало причиною звернення до суду з даною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника).

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Частина 5 цієї статті вказує, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний правовий висновок сформовано Постановою ВС від 19.02.2020 по справі № 2-3897/10 (№ в ЄДРСР 87733066).

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувана у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення низання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу стягувача.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

При таких обставинах, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.18,55, 259,442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф.32, ) - задовольнити.

Замінити стягувача по справі №2-3489/2010 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф.32, ), щодо виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2010р..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження ухвали суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Огренич І. В.