Справа № 372/1008/20
Провадження № 2-1091/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Бенчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В заяві посилалася на те, що 13.11.1999 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька ОСОБА_6 . Протягом останнього часу стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила існувати, вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Відповідач не цікавиться життям дітей, не надає допомоги на їх утримання, тому просила шлюб розірвати.

06 квітня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, відзив не подав щодо позовних вимог не заперечив.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.11.1999 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 серії № НОМЕР_2 , виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис 1510.

Від шлюбу подружжя мають дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Із позову та заяв сторін, поданих на адресу суду, встановлено, що подальше спільне проживання позивача та відповідача є неможливим.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд доходить висновку, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 листопада 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1510.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць