Справа № 474/39/20
Провадження № 2/474/186/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.06.20 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу, -

встановив:

24.01.2020р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з останнього суму завданої майнової шкоди в розмірі 13 454 грн. 01 коп.

Позов обґрунтований тим, що 09.12.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5229990, предметом якого є страхування транспортного засобу марки "ГАЗ 33023", д.н.з. НОМЕР_1 .

05.07.2017р., з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки "ГАЗ 33023", д.н.з. НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем марки "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований, володільцем якого є ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивачем останньому було виплачено страхове відшкодування в сумі 13 454 грн. 01 коп.

Оскільки позивачем відшкодовано ОСОБА_2 заподіяну шкоду, а тому на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплачена сума страхового відшкодування підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача на користь позивача.

Представник позивача в судове засідання призначене на 01.06.2020р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Водночас 10.03.2020р. представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач тричі не з`явився в судове засідання, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 107 № 444 та № 852. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності.

01.06.2020р. судом, в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так судом встановлено, що 09.12.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5229990, предметом якого є страхування транспортного засобу марки "ГАЗ 33023", д.н.з. НОМЕР_1 .

05.07.2017р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "ГАЗ 33023", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля марки "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований, володільцем якого є ОСОБА_2 .

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.07.2017р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

06.07.2017р. до позивача із заявою звернувся потерпілий ОСОБА_2 з приводу виплати страхового відшкодування, у зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № SOS-163 від 20.07.2017р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , становить 14 660 грн. 24 коп.

23.08.2017р. позивачем складено страховий акт № UA045/L01/01, згідно якого визначено розмір страхового відшкодування в сумі 13 454 грн. 01 коп., яке виплачено позивачем ОСОБА_2 платіжним дорученням № 25344 від 25.08.2017р.

28.11.2017р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 13 454 грн. 01 коп., яку відповідач одержав 02.12.2017р. Однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення та будь якого реагування.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. "г" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил Дорожнього руху.

На підставі вищевикладеного в сукупності вбачається, що вимоги позивача до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" () в порядку регресу завдану майнову шкоду в сумі 13 454 (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, які набрали чинності 02.04.2020р. на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)", під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Ф.Г. Сокол