З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" червня 2020 р. Справа № 596/616/20
Провадження № 2/596/313/2020
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого суду Лисюк І.О.
за участю секретаря судового засідання Федорів О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в селищі Гусятин позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності, належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Також в даному житловому будинку зареєстрований її колишній зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично з жовтня 2017 року не проживає у вищевказаному житловому будинку, добровільно пішов з будинку, не намагається вселитися, не приходить та не користується ним, та залишаючись зареєстрованим у вказаному домоволодінні, перешкоджає у здійсненні її законних прав. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право на користування житловим приміщення в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 07 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом (повідомленням сторін).
Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позовні вимоги задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився про дату, час і місце слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України та шляхом розміщеного, на офіційній веб-сторінці суду, повідомлення про виклик у судове засідання.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 належить домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що вбачається яіз копії свідоцтва про право власності від 29.01.2003 року. (а.с. 7).
Згідно копії заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано. Рішення набрало законної сили.(а.с.8)
Із довідки №682 виданої 04 травня 2020 року виданої Копичинецькою міською радою, Гусятинського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає.(а.с.19)
Як вбачається із актів встановлення факту проживання ОСОБА_2 , в складі комісії Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 23 липня 2019 року, від 20 вересня 2019 року, від 12 листопада 2019 року, від 20 січня 2020 року, від 16 березня 2020 року, комісія встановила, що ОСОБА_2 , 1987 року народження за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований, але з жовтня 2017 року за вказаною адресою не проживає та не появляється. (а.с. 9-13).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає разом із бабусею ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 являється її колишнім чоловіком. В 2017 році вони з ОСОБА_3 розлучилися і після розлучення він добровільно покинув місце реєстрації і більше там не проживає. Два роки назад вони з бабусею просили його висилитись з будинку, але він говорив, що це для нього складно.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований і, але не проживає у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2017 року.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, але не проживає у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2017 року, який належить позивачу, судом не встановлено домовленості між ним і власником житла щодо порядку користування будинком і залишаючись зареєстрованому у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні його законних прав, а тому ОСОБА_2 , слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.15, 16, 29, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9 ЖК УРСР, ст.ст.10, 11, 141, 209, 214, 217, 218, 223, 280 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк