Справа № 369/7743/13-ц
Провадження №6/369/171/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

23.03.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернувсь до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою мотивуючи її тим, що 09.12.2013 Києво-Святошинський районний суд Київської області постановив рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна суму заборгованості за кредитним договором № СL-001/956/2006 від 27 грудня 2006 року в розмірі сумі 21 955,07 доларів США, яка складається з залишку по кредиту в сумі 20 258,27 дол. США, суми несплачених відсотків за користування кредитом в сумі 1 696,80 дол. США, що разом еквівалентно 175 486,87 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пеню за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 175 486,87 гривень, що разом складає 350 973,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна судовий збір в розмірі 1720,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна судовий збір в розмірі 1720,50 грн.

26.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №5-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту №CL-001/956/2006.

Тому заявник просив замінити вибулого стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №369/7743/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видати дублікат виконавчого листа №369/7743/13-ц та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №369/7743/13-ц.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність.

Зацікавлені особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/7743/13-ц задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспорт серія: НОМЕР_2 , виданий Ленінградським РУГУ МВС України в м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 НОМЕР_5 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, р/р № НОМЕР_6 в АТ ОТП Банк, МФО 300528, ) суму заборгованості за кредитним договором № СL-001/956/2006 від 27 грудня 2006 року в розмірі сумі 21 955,07 (двадцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять доларів США і 07 центів) доларів США, яка складається з залишку по кредиту в сумі 20 258,27 дол. США, суми несплачених відсотків за користування кредитом в сумі 1 696,80 дол. США, що разом еквівалентно 175 486,87 (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят шість гривень і 87 копійок) гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пеню за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 175 486,87 гривень, що разом складає 350 973,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна судовий збір в розмірі 1720,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна судовий збір в розмірі 1720,50 грн.

Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчі листи.

26.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №5-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту №CL-001/956/2006.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно норм чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке може відбуватися на будь-якій стадії процесу. Відповідно ст. 512 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо кредитор вибуває, в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з положень цих норм, а саме, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі на підставі правочину (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення чи ліквідації, спадкування тощо) на стадії виконання рішення суду відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вбачається, що чинне законодавство передбачає заміну осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги), що є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), проте є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язані, зокрема ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчих провадженнях.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) суд зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази.

За частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Згідно із статтею 23 зазначеного Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконаного документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник вказував, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами приймання-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у тому числі оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, не доведено, що не проведено стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати; не надано доказів, що виконавчий лист не перебуває на виконанні в органах ВДС за місцем проживання, перебування боржника.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що оскільки строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і підстав для його поновлення не вбачається, суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску даного строку та втрату оригіналу виконавчого листа, то підстав для видачі дубліката даного виконавчого документу та поновлення строку для його пред`явлення немає, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 433, 442, п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити частково.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна у справі 369/7743/13-ц за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд 5-Б).

В решті заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.