ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/2201/20

провадження № 22-ц/4809/922/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Карпенка О. Л.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Репело Олександр Вікторович,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»,

третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Репела Олександра Вікторовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2020 року у складі судді Мохонько В. В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви і ухвали суду першої інстанції.

09.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису № 3690 від 14.03.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою подано заяву про його забезпечення, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису № 3690, виданого 14.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 8 459,80 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі вказаного виконавчого напису та заяви представника ТОВ «Фінфорс» приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. відкрите виконавче провадження № 61571891, в рамках якого вчиняються виконавчі дії щодо примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису, зокрема, винесено постанови про накладення арешту на майно боржника та про накладення арешту на кошти боржника.

Вказано, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог щодо безспірності заборгованості та з порушенням процедури його вчинення. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви за необґрунтованістю та безпідставністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Репело О. В. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду, та ухвалення нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю.

Вважає, що підставою для забезпечення позову є оскарження боржником виконавчого документа. Не згодний з висновками суду про те, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є по суті зупиненням виконання.

Судом не враховано, що метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

У разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи судом приватним виконавцем буде примусово стягнуто заборгованість з доходів ОСОБА_1 , то у останнього є обґрунтовані побоювання про неможливість ефективно захистити свої права у межах цього судового провадження, що також може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів при новому зверненні до суду, а відтак, можна дійти висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відмова зупиненити стягнення, що проводиться на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні, на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного стягнення грошових коштів у ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши представника позивача адвоката Репела О. В., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Постановою приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. від 17.03.2020 року відкрито виконавче провадження № 61571891, з виконання виконавчого напису № 3690, виданого 14.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В., про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості в сумі 8 459,80 грн (а.с. 9).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. від 17.03.2020 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 03 квітня 2019 року по справі №211/129/18-ц, зазначено, що статтею 11 Закону «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Заборона державному виконавцю виконувати виконавчі дії щодо виконання виконавчого напису по суті є зупиненням виконання рішення.

Встановлено, що предметом спору є виконавчий напис № 3690 від 14.03.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 8 459,80 грн.

На даний час приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л., в межах виконання виконавчих дій накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 .

Заявник не навів обставин і не послався на докази, що підтверджують проведення стягнення згідно оспорюваного виконавчого напису.

Суд дійшов правильного висновку, що виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, зупинення виконання виконавчого провадження, яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця буде по суті зупиненням виконання рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Репела Олександра Вікторовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

О. Л. Карпенко