Справа № 646/5058/16-ц
№ провадження 2/646/20/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Славгородської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, який неодноразово уточнювала та доповнювала 15.09.2017 та 18.06.2018, та остаточно просить поділити спільне з відповідачем майно, виділивши їй в натурі 2 дивана-канапе дитячих, дитячу меблеву стінку, холодильник «Атлант», телевізор «Samsung», комп`ютер, монітор LG, мультіварку, загальною вартістю 18500 грн: відповідачу виділити в натурі майно - шафу-купе, диван кутовий, пилосос «Samsung», акустичну систему, міксер, мікрохвильову піч l G, загальною вартістю 10100 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 46505 грн - вартість Ѕ частини автомобілю ВАЗ-21112, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та визнати за відповідачем право власності на автомобіль, при цьому право власності позивача на Ѕ частину зазначеного автомобілю припинити з дня отримання нею грошової компенсації від ОСОБА_2 . Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що під час знаходження зі ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004, вони за спільні сімейні кошти набули побутове майно та автомобіль, які є їх спільним майном; що після розлучення 21.03.2016 все майно залишилось у користуванні відповідача та підлягає судовому поділу між ними.

ОСОБА_2 звернувся до суду 22.11.2018 із зустрічною позовною заявою та просить стягнути зі ОСОБА_1 на його користь 33250 грн - вартість Ѕ частини автомобілю ВАЗ-21112, державний номер НОМЕР_1 , визнавши за нею право власності на автомобіль; при цьому право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину зазначеного автомобілю просить припинити з дня отримання ним грошової компенсації від ОСОБА_1 . Проти первісних позовних вимог ОСОБА_1 заперечує. Свої заперечення проти позову ОСОБА_1 та свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що позивачем безпідставно завищена вартість спірного автомобілю, бо його незалежна оцінка, проведена фахівцем товарознавцем без огляду автомобілю, є недостовірною; що оцінка спірного автомобілю, зроблена фахівцем за заявою ОСОБА_2 , є більше придатною та достовірною, бо проводилась з оглядом автомобілю та відповідає терміну його експлуатації; перелічене позивачкою побутове майно та меблі, на які вона претендує, не є спільним майном подружжя, набувались його батьками та знаходяться у їхньому користуванні у належному їм будинку.

16 березня 2020 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду спільну заяву, у якій просили прийняти до розгляду укладену ними мирову угоду, та на її підставі ухвалити рішення щодо їхнього спору.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, у своїй заяві до суду просила слухати справу у її відсутності, підтвердила укладену з відповідачем мирову угоду та просила ухвалити рішення за справою на підставі поданої мирової угоди.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, у своїй заяві до суду просив слухати справу у його відсутності, підтвердив укладену зі ОСОБА_1 мирову угоду та просив ухвалити рішення за справою на підставі поданої мирової угоди.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

Сторони за справою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.03.2016 шлюб розірваний. Сторони не дійшли добровільного розподілу спільного майна, що з`явилось підставою для звернення до суду з відповідними позовами. У своїй мировій угоді від 16 березня 2020 року, сторони до початку судового розгляду справи по суті, змінили свої позовні вимоги.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 відмовилась від своїх позовних вимог (первісних та уточнених) щодо поділу між нею та ОСОБА_2 побутового майна, з виділом у користування кожного відповідної частки. Суд вважає, що відмова позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимог не суперечить її правам та інтересам інших осіб, тому приймає зазначену відмову.

Судом встановлено, що сторони в період шлюбу, у 2007 році придбали автомобіль ВАЗ 21112, державний номер НОМЕР_1 , оформлений та зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у користуванні ОСОБА_2 . Останній за договором купівлі-продажу №6342/8/317 від 01.04.2016 продав зазначений автомобіль матері ОСОБА_4 . Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24.10.2016 задоволений позов ОСОБА_1 та договір купівлі-продажу автомобілю, визнаний недійсним, а за ОСОБА_1 визнане право власності на його Ѕ частину. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.06.2017 рішення районного суду в частині визнання договору недійсним та визнання права власності на Ѕ частину автомобілю, залишено без змін.

Сторони у своїх заявах до суду та мировій угоді від 16.03.2020, на підставі взаємних поступок,частково визнаючи позовні вимоги один одного, просили суд набутий ними у зареєстрованому шлюбі автомобіль ВАЗ 21112, державний номер НОМЕР_1 , який вони вважають спільною власністю подружжя та частки кожного зі сторін у цій власності рівними, в порядку його поділу, передати в натурі у володіння та користування ОСОБА_2 , з виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації за належну їй Ѕ частину. Сторони, за взаємною згодою встановили вартість автомобілю, яка складає 40000 грн. За таким порядком поділу спільного майна - автомобіля, сторони просять суд визнати право власності на автомобіль ВАЗ 21112, державний номер НОМЕР_1 , в цілому за ОСОБА_2 , при цьому ОСОБА_1 , від права власності на Ѕ частину автомобілю, присуджену їй рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24.10.2016, справа за №646/6549/16-ц, - відмовляється на користь ОСОБА_2 . Судові надана копія розписки ОСОБА_1 про отримання вартості Ѕ частини спірного автомобілю у розмірі 20000 грн.

Від взаємних претензій за іншим порядком розподілу спірного майна та стягнення з кожного з них інших компенсацій, сторони відмовились, про що письмово підтвердили у підписаній ними мировій угоді.

Суд приймає до уваги, що зміст досягнутої сторонами мирової угоди, підтвердженої ними письмово, відповідає дійсному волевиявленню сторін та угода підписана сторонами при ясному розумі, у здоровому стані, при повному обсязі цивільної дієздатності, без стороннього тиску, із розумінням правових наслідків вчинених правових дій.

Судом встановлено, що спірний автомобіль ВАЗ 21112 державний номер НОМЕР_1 набутий у період шлюбу сторін. Факт спільної належності автомобілю визначений Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24.10.2016, справа за №646/6549/16-ц та не вимагає додаткових доказів.

Відповідно до ч.1 статті 70 Сімейного Кодексу України, «У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.».

За приписами статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 367 ЦК України зазначено: «Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється».

На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

За встановленими обставинами суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги сторін за справою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, статтями 11, 15, 16, 367 ЦК України, статтями 60, 70, 71 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати автомобіль ВАЗ 21112, синього кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 , вартістю за згодою сторін у 40000 грн, - спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділивши ОСОБА_2 в натурі у власність автомобіль ВАЗ 21112, синього кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 .

Визнати отримані ОСОБА_1 16 березня 2020 року гроші у сумі 20000 грн компенсацією за належну їй Ѕ частину автомобілю, припинивши її право власності на цю частину автомобіля ВАЗ 21112, синього кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ 21112, синього кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 , в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: В.А.Єжов