У Х В А Л А

про прийняття справи до провадження та закриття провадження у справі

Справа № 204/2255/19

Провадження № 2/932/1980/20

12 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Внаслідок відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя, справу передано у моє провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2010 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто на утримання доньки ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_2 , аліменти у розмірі ј частки від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач прохає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши, що аліменти стягнуто із нього у розмірі ј частки від 50 % його заробітної плати, починаючи стягнення із 19 липня 2013 року, внаслідок чого прохає зобов`язати відповідача Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснити перерахунок заборгованості за аліментами, а також прохає скасувати постанову Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 22 жовтня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із положеннями ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення врегульовано ст. 435 ЦПК України. Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що фраза "судом, встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

З наведених вище норм матеріального та процесуального права вбачається те, що позивач, який не є стягувачем (одержувачем) аліментів, звернувся до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, визначивши у ньому інший розмір доходу, з якого мають утримуватись аліменти та період часу, упродовж якого мають утримуватись аліменти, не маючи для цього повноважень, оскільки нормою ч. 3 ст. 181 СК України визначено виключне право на подання такого позову саме одержувачем аліментів, яким ОСОБА_1 не є.

Отже, вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та похідні від них вимоги не підлягають розгляду у позовному провадженні у порядку цивільного судочинства, оскільки законом встановлено виключне право на ініціювання питання про зміну способу стягнення аліментів лише одержувачем аліментів, яким позивач не є.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Внаслідок того, що законом визначено виключне право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів лише одержувачем аліментів, позивачу ОСОБА_1 слід роз`яснити право на звернення до місцевого загального суду за місцем реєстрації відповідачки із позовом про зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів.

Крім цього, оскільки ст. 447 ЦПК України встановлено право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами може бути предметом оскарження до того суду, який видав виконавчий лист (суду, який розглянув справу як суд першої інстанції) у порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Самостійним предметом оскарження у позовному провадженні така постанова може бути виключно в адміністративному судочинстві, у випадку, коли виконавчий документів виданий не судом, а іншим державним органом. Внаслідок цього, ці вимоги позивача теж не підлягають розгляду у порядку позовного провадження у цивільному судочинстві, через що позивачу слід роз`яснити право на звернення до Петриківського районного суду Дніпропетровської області із скаргою на постанову державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 22 жовтня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Через те, що вимоги позивача не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю без вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки позивачем судовий збір не сплачувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23, 33, 187, 25-256, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Прийняти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, до свого провадження.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами закрити.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя І.Ю. Литвиненко