Справа № 417/557/20
Провадження № 2/417/194/20
РІШЕННЯ

Іменем україни

"16" червня 2020 р. смт Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участю секретаря судового засідання Грибєнік О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Марківка Луганської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовною заявою про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в розмірі ј частини від його доходу (заробітку), щомісячно до закінчення дитиною навчання або набуття нею двадцятитрирічного віку.

В обґрунтування позову вона зазначає, що з 28.04.2001 по 31.01.2008 перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час донька досягла повнолітнього віку та 01.09.2019 вступила на 1 курс денного відділення комунального закладу «Старобільський медичний коледж» та продовжує навчання за обраним фахом.

Зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки та її утримання. Відповідач отримує дохід за оренду земельної ділянки (пая) і хоча перебуває на непідконтрольній українській владі території, працює, отримує заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання у справі повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст.1-1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», оскільки він зареєстрований на тимчасовоокупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Клопотань про проведення судового засідання за участі сторін суду не надано.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі письмовими доказами.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.11.2017, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Із довідки директора комунального закладу «Старобільський медичний коледж» встановлено, що ОСОБА_3 дійсно навчається у комунальному закладі «Старобільського медичного коледжу» на першому курсі денної форми навчання, на бюджетній основі.

Отже, судом встановлено, що існує спір з приводу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що регулюється Главою 16 Сімейного кодексу України "Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання ".

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Позивач стверджує, що відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідност.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст..182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вбачається, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 навчається у комунальному закладі «Старобільського медичного коледжу» на першому курсі денної форми навчання, на бюджетній основі. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання не надає.

При вирішенні справи судом не встановлено обставин, які б свідчили, що стягнення з відповідача аліментів, на навчання, на користь позивача суттєво погіршить матеріальне становище відповідача. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі, який просить позивач 1/4 частина його заробітку (доходу), а також, відсутні обставини (незадовільний стан здоровя, обмеження фізичних можливостей тощо), які б впливали на можливість відповідача сплачувати аліменти.

Обставин, які б не дозволяли відповідачу сплачувати позивачу по справі аліментів на утримання своєї повнолітньої дитини на період навчання судом не встановлено.

Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання та матеріальне становище сторін у справі, що підтверджується матеріалами справи та те, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі заявленого позивачем, оскільки за встановлених судом обставин, для відповідача вказаний розмір аліментів не є непомірним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені доказами, не спростовані відповідачем, розмір аліментів, який просить позивач стягувати на свою користь, на думку суду є достатнім, а отже вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та положень ст .141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.182,199-200 СК України, ст.ст.10-13,76-81,89,141,247,258,259,263-265,268,352,354,430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на час навчання, починаючи з 14 травня 2020 року і до 30 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Шкиря