Справа № 296/8319/17
УХВАЛА

04 червня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів, якою просить суд забезпечити докази у справі шляхом витребування у Василівської сільської ради оригіналу Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель поза межами населених пунктів Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, розробленої ДП Укрспецзем у 2012 році, а також призначення судової експертизи з питань землеустрою, проведення якої доручити судовим експертам державної спеціалізованої установи, - Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54), на вирішення якої поставити таке питання: чи відповідає розроблена ДП Укрспецзем технічна документація із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель поза межами населених пунктів Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яка затверджена рішенням 16-ої сесії Василівської сільської ради Житомирського району від 26 вересня 2012 року, вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, які діяли на момент її проведення та затвердження? (т. 17 а.с. 147-150).

Суд, дослідивши клопотання ОСОБА_1 та інші матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов таких міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 116 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування одного із основоположних елементів правосуддя.

Слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже вказані нею в обґрунтування заяви обставини не дають підстави для висновку про наявність ризику втрати цих документів.

Також суд зазначає, що частиною 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування.

Разом із тим, питання, які заявниця просить поставити на вирішення експерта, не стосуються предмету доказування у даній справі, приймаючи до уваги зміст позову та його обґрунтування.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 116 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 09 червня 2020 року.

Суддя О. М. Дубовік