Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/3026/20
Провадження 2/215/2241/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Красюк К.І., перевіривши додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та непрацездатної дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

22.05.2020 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зокрема, позивачем у прохальній частині позовної заяви ставиться вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

При цьому, позивачем не надано належного розрахунку та доказів фактично понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Зокрема, наданий позивачем Акт про прийняття-передачі наданих послуг не відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України, та містить лише зазначення про те, що виконавець надав замовнику юридичні послуги, вартістю 5000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Слід зауважити, що відповідно до положень ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Посилання позивача на положення ст. 123 Кримінального процесуального кодексу України щодо судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, є помилковим, оскільки при заявленні цивільного позову вимоги до судових витрат регулюються вищевказаними положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Окрім того, слід зауважити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також, у порушення вимог ч. 4 ст. 62 ЦПК України до позовної заяви не додано довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", якими підтверджуються повноваження адвоката як представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: