Справа № 161/3063/20
Провадження № 2/161/1737/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 червня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

15.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що 26.11.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 . 06.10.2009 року їх шлюб з ОСОБА_2 було розірвано та з того часу вони почали проживати окремо, малолітній син залишився разом з нею. З цього часу відповідач будь-якої участі у вихованні сина не приймає, кошти на утримання останнього не надає. ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний стан сина, не проявляє зацікавленості в його успіхах, стану здоров`я, навчанні та не бере жодної участі в підготовці ОСОБА_3 до самостійного життя. Відповідач фактично взагалі не спілкується з їх спільною дитиною. Неповнолітній ОСОБА_4 перебуває на її повному утриманні. Вказує, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До початку судового засідання від позивачки надійшла до суду спільна заява, в якій вона просять розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення судового рішення не заперечує (а.с. 32).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду не надходили.

Від представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки і піклування Луцької міської ради до початку розгляду справи по суті надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов просить задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 33).

Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Суд вважає можливим, зі згоди сторони позивача, ухвалити по справі заочне рішення, суд відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 26.11.2006 року по 06.10.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Зазначене підтверджується, зокрема, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 1).

Малолітній син після розірванню шлюбу між сторонами залишився проживати та проживає на даний час разом зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 . Доказів іншого відповідачем надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 в повній мірі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 164-1 від 04.03.2020 року було затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34).

Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » № 53 від 25.02.2020 року, внаслідок розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , їх спільний син ОСОБА_3 залишився проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . За фактичним місцем проживання дитині створені належні умови для навчання, розвитку та відпочинку, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 18.02.2020 року. Батько дитини переїхав на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . З моменту окремого проживання ОСОБА_2 інколи зустрічався та спілкувався з сином. Відповідно до пояснення ОСОБА_1 , після зустрічей з батьком ОСОБА_3 довгий час перебував у пригніченому емоційно-психологічному стані, оскільки ОСОБА_6 є наркозалежним, при дитині здійснював крадіжки коштів у родичів за місцем свого проживання, нецензурно спілкувався з сином. Тому поступово спілкування батька з ОСОБА_3 припинилося. ОСОБА_6 не цікавиться навчанням сина, не вітає його зі святами та днем народження. Зазначені факти підтверджуються інформацією, наданою КЗ «Луцька спеціалізована школа І - ІІІ ступенів № 1 Луцької міської ради» від 29.01.2020 № 0113/11, де навчається малолітній ОСОБА_2 , а також поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

21.02.2020 у службі у справах дітей відбулась спільна зустріч батьків ОСОБА_10 своєму ОСОБА_11 підтвердив, що не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні сина, не має бажання з ним спілкуватися, тому не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даний висновок Служби у справах дітей Луцької міської ради суд вважає обґрунтованим.

Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно.

Однак, відповідач, проживаючи окремо від дитини не виконує належним чином свої батьківські обов`язки без поважних та обґрунтованих причин.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не піклувався про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, не спілкувався з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_12 батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і його подальшого життя.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 840,80 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 164-166 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складне 04 червня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Рудська С.М.