Справа № 128/996/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2020 місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило найменування на АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 0 від 20.12.2018 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримала кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 760, 00 грн, з яких: 49 500,00 грн на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі проценти, комісії, у зв`язку з чим станом на 10.04.2020 має заборгованість перед позивачем в розмірі 61 874, 28 грн, з яких: 42 433, 53 грн - заборгованість за кредитом, 16 018, 28 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), 590, 56 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), 1 750, 00 грн - заборгованість по комісії, 144, 38 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 874, 12 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 63, 41 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Банком було направлено відповідачу вимогу про усунення порушення кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів, у разі не погашення простроченої заборгованості, однак, відповідач вимогу не виконала, заборгованість не погасила у повному обсязі.

Таким чином, заборгованість за договором відповідачем не погашена.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_1 на підставі ст. 178 ЦПК України надала суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. Так, відповідач не заперечує укладення із позивачем відповідного кредитного договору, водночас оскільки позивачем було направлено на її адресу вимогу дострокового погашення простроченої заборгованості, яку вона отримала 11.02.2020, відповідач вважає, що позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом пред`явлення відповідної вимоги до відповідача. Вказує, що такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із вказаного часу вважає припиненим право кредитора повторного стягнення заборгованості по кредиту та нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Також зазначає, що у позовних вимогах позивач обґрунтовує своє право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, Правилами споживчого кредитування позичальників AT «Укрсиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку, однак не надав підтверджень, що саме ці Правила розуміла відповідачка і погодилася з ними, підписуючи договір, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Крім того, у поданому відзиві відповідач вказує, що позивачем під час здійснення розрахунку заборгованості не було враховано те, що 17.03.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким карантин включено до переліку форс-мажорних обставин та за умовами даного Закону будь-яке нарахування банками штрафних санкцій, пені, комісії та ін., а також стягнення заборгованості у період, але не виключно з 01.03.2020 по 31.05.2020 заборонено (а.с. 52 - 56).

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача АТ «УкрСиббанк» надіслав суду клопотання, згідно якого вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи просив проводити за відсутності представника позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Спесивцев В.В., надав суду клопотання, згідно якого просив суд здійснити розгляд справи у його відсутність, за наявними у справі доказами. Згідно поданого клопотання вказав, що підтримує в повному обсязі заперечення на позовну заяву, викладені у відзиві на позовну заяву та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом.

Матеріалами справи доведено, що 20.12.2018 між ПАТ «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило найменування на АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (далі Договір), відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит для особистих потреб на суму 49 760, 00 грн, а саме: 49 500, 00 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника та 260, 00 грн на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування, укладеного 20.12.2018 з ПрАТ «СК «КАРДІФ», а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил (а.с. 20 - 22).

Сторони погодили, що позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка, що викладений у Додатку № 14 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 20.12.2021 (п. 3.5 Договору).

Відповідно до п. 3.6, п. 3.7 Договору, розмір ануїтетного платежу становить 3 236, 00 грн, розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 20 числа (включно) кожного місяця.

Сторони погодили, що процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 67% річних (п. 3.8 Договору).

Відповідно до п. 3.9 Договору, за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін, встановлюється процентна ставка у розмірі 74 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості.

Відповідно до п. 3.11 договору позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Також 20.12.2018 між ПАТ «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило найменування на АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування позичальника (договір приєднання), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю страхувальника ( ОСОБА_1 ), та за яким загальний страховий платіж визначено у розмірі 260,00 грн, що підтверджується копією заяви-приєднання (акцепту) №05/50/02/01/1000/1214070 від 20.12.2018, підписаної ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с. 23 - 24).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі, визначеній кредитним договором, що підтверджується Меморіальними ордерами № від 20.12.2018 та № від 20.12.2018 (а.с. 31). Відповідачкою дана обставина не заперечується.

Проте відповідач не виконує свої зобов`язання за договором належним чином, згідно довідок-розрахунків заборгованості за договором станом на 10.04.2020 позивачем нараховано борг за договором наступним чином: 42 433, 53 грн - заборгованість за кредитом, 16 018, 28 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), 590, 56 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), 1 750, 00 грн - заборгованість по комісії, 144, 38 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 874, 12 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 63, 41 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії (а.с. 27 - 30).

У зв`язку із невиконанням умов договору на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, згідно якої банк вимагав погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення, у розмірі: 2 748, 27 грн прострочена кредитна заборгованість, 11 830, 79 грн прострочена заборгованість по відсотках, 1 250, 00 грн прострочена заборгованість по комісіях, у випадку не усунення порушень банк вимагав сплатити заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплати нарахованих процентів, що разом становить 55 514, 32 грн. Водночас зазначено, що заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі і суми нарахованих процентів, пені, підялгає уточненню на дату фактичного повернення коштів. (а.с. 25, а.с. 26).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обо`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що АТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, позивач, пред`являючи вимоги про сплату кредиту, просить, у тому числі, крім суми, яку фактично отримав в борг позичальник та зобов`язався повернути згідно Договору, стягнути з відповідачки й інші самостійно розраховані ним суми, зокрема суму комісії та пені, а саме: заборгованість по комісії, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, позивач, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилається на Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі Правила), які розміщені для ознайомлення на сайті банку www.mу. ІНФОРМАЦІЯ_1 .com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» №105, 09.06.2017 (із змінами і доповненнями) (а.с. 12 - 19). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими документами ознайомилась і погодилась відповідачка шляхом проставлення підпису в Договорі про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 20.12.2018. Крім того, інформаційне повідомлення в газеті «Урядовий кур`єр» від 09.06.2017 №105 з опублікованими в ньому Правилами не може бути належним доказом досягнення згоди сторін саме за вказаними в них умовами щодо стягнення пені та інших не передбачених Договором сум, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування та не містить підпису відповідача на час укладення договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк», відсутність у Договорі домовленості сторін про розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам та за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок розрахунку пені за укладеним договором та інший порядок зарахування сплачених на виконання Договору сум.

Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), а також висновками Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 20.05.2020 у справі № 128/1659/17.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивачем було належним чином повідомлено відповідача про умови кредитування в частині розміру пені та узгодження з нею саме тих умов, які вважає узгодженими банк. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення пені, оскільки в Договорі сторони розмір пені не узгодили, а в ній міститься лише посилання на Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк». Таким чином, позивачем не доведено підстав для стягнення з відповідача пені в загальній сумі 1 081, 91 грн, з яких: 144, 38 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 874, 12 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 63, 41 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Також, заявляючи вимоги про стягнення суми комісії в розмірі 1 750 грн, позивач не вказав, за які саме послуги, що надаються позивачеві, сплачується комісія, не обґрунтував розмір нарахованої комісії, а також не надав доказів повідомлення клієнта про нарахування саме вказаної суми комісії. Позивач, встановивши в договорі сплату комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу до 500 грн, зазначив що банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє клієнтів шляхом розміщення оголошення на сайті банк. Також за умовами договору встановлено комісію за розрахунково-касове обслуговування (а.с. 20 зі звороту.)

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09.04.1985 №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

У даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивачем було належним чином повідомлено відповідача про умови кредитування в частині визначення конкретного розміру комісії, незалежно від одностороннього волевиявлення позивача.

У зв`язку з чим, відсутні підстави для стягнення з відповідача суми комісії.

В ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення грошових сум, які він зобов`язався повернути за укладеним Договором про надання споживчого кредиту, а саме заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України).

Водночас, відповідно до п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів).

Враховуючи вказані положення Закону України «Про споживче кредитування», у позивача були відсутні підстави для нарахування заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України) у період з 01 березня 2020 року. Водночас, з наданої довідки-розрахунку вбачається, що позивачем допущено порушення умов кредитного договору в період до запровадження карантину, та банком були нараховані до стягнення проценти за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін за період з 21.10.2019, в тому числі за період з 21.02.2020 по 19.03.2020 (29 днів) в сумі 224, 65 грн. (а.с. 28). Таким чином, наявні підстави для стягнення зазначених процентів лише до 29.02.2020 включно, а підстави для стягнення з відповідача процентів з 01.03.2020 по 19.03.2020 відсутні. Тому сума заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України) в такому випадку складає суму нарахованих та не сплачених процентів за період з 21.10.2019 по 29.02.2020, що становить 435, 62 грн.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, таке невиконання умов кредитного договору було допущено до запровадження карантину на території України, відповідно позивач набув право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, кошти за кредитом відповідач не повернула та порушення умов кредитного договору не усунула, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростувала, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме існують підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 42 433, 53 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України) в сумі 16 018, 28 грн та заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України) в сумі 435, 62 грн, що в загальному складає 58 887, 43 грн.

З урахуванням викладеного, позов АТ «УкрСиббанк» слід задовольнити частково та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості в розмірі 58 887, 43 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 2 000, 53 грн (2 102 грн ? 58 887, 43 грн/61 874, 28 грн = 2 000, 53грн).

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536,611, 623, 624, 625, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», ст. ст. 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором № 0 від 20.12.2018 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку у розмірі 58 887, 43 грн (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень, 43 копійки), з яких: 42 433, 53 грн заборгованість за кредитом, 16 018, 28 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 435, 62 грн заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 2 000, 53 грн (дві тисячі гривень, 53 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», місцезнаходження: вул. Мечнікова, 11, м. Київ, поштовий індекс: 01021, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 22.06.2020.

Суддя: