Справа № 652/459/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

за участю секретаря Миценко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Високопільський РВ ДРАЦС Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті.

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Миколаївка, Високопільського району, Херсонської області, яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник 20 травня 2020 року звернувся до Високопільського РВ ДРАЦС Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 , але йому було відмовлено в реєстрації смерті матері, у зв`язку з відсутністю належних документів. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Миколаївка, Високопільського району, Херсонської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, а саме: в місті Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим, Україна у віці 82 роки.

Заявник в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в заяві.

Представник Високопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Миколаївка, Високопільського району, Херсонської області, яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження факту смерті, Красноперекопським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Управління юстиції Республіки Крим було видано довідку про смерть № С-00553 від 19.05.2020 року, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Миколаївка, Високопільського району, Херсонської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також на підставі даного свідоцтва було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19.05.2020 року Красноперекопським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Управління юстиції Республіки Крим.

Враховуючи, що згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про доведеність заявником факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Миколаївка, Високопільського району, Херсонської області, на тимчасово окупованій території України, а саме: у місті Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим, Україна ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року.

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

За правилами ст.ст.1,9,17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тurкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilassuаnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia casе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України, щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ в порядку статті 317 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в органах РАЦС на території України; встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення державної реєстрації смерті матері, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до правил ст. 315 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81 ,263-265, 315, 317, 319, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Миколаївка, Високопільського району, Херсонської області, на тимчасово окупованій території України, а саме: в місті Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 роки та яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Дамчук