печерський районний суд міста києва
27 травня 2020 року Печерський районний суд м.Києва
в складі головуючого судді Остапчук Т.В.
при секретарі Ткаченко Ю.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФК «Довіра та гарантія», третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії
З метою забезпечення виконання Позичальником умов кредитного договору 04.09.2009 року між ПАТ «УкрсибБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 238960.
08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк`укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» відступив. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", розпочато процедуру ліквідації банку, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк" Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Позивачу стало відомо , що відповідач продовжує нараховувати відсотки за користування коштами за кредитним договором 2015-2017р. . Вважає такі дії протиправними та не відповідають вимогам Закону, оскільки з моменту ліквідації ПАТ «Дельта банк» втратив статус банку та фінансової установи в цілому , його банківська діяльність припинилася. Тому просить визнати дії ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» щодо нарахування відсотків та комісії за кредитним договором та зобов`язати зупинити нарахування відсотків та комісії. В судове засідання позивач не з`явився. просив розглядати в відсутність.
Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.12.2018р. відкрито провадження в порядку загального провадження.
Представник відповідача ПАТ «Дельта банк» в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив .
Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 5.03.2020р. замінено відповідача на правонаступника ФК «Довіра та гарантія».
Представник відповідача ФК «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
3-тя особа в судове засідання не з`явився, про час розгляду повідомлявся . Судом визнано можливим розгляд у відсутність.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до слідуючого.
З метою забезпечення виконання Позичальником умов кредитного договору 04.09.2009 року між ПАТ «УкрсибБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 238960.
Згідно з статтями 192, 533, 1054 ЦК України, статей 32,34 Закону України «Про Національній банк України», статей 2,47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статей 1,3,5 Декрету «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», банк який у встановленому порядку отримав банківську ліцензію Національного банку та за умови отримання генеральної ліцензії (письмового дозволу) Національного банку на здійснення валютних операцій, має достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів, як в національній, так і в іноземній валюті та отримання процентів у відповідній валюті зобов`язання. 28.10.1991 року Національним банком України видано ПАТ «УкрСиббанк» банківську ліцензію №75 на право здійснювати банківські операції, в тому числі, щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та письмовий Дозвіл №75-2 від 24.12.2001 року на право здійснювати операції з валютними цінностями.
Банк (ПАТ «УкрсибБанк») виконав свою частину обов`язків за Кредитним договором і надав кредитні кошти. Порушення умов кредитного договору допускає саме позичальник неналежним його виконанням - несплатою кредиту та процентів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло. Оскільки Позичальника ніхто не спонукав до укладення договору, ініціатива отримання кредиту виходила саме від Позичальника, а не від Банку, і, як уже зазначалось, умови Договору є чіткими та зрозумілими, то не заслуговують на увагу доводи представника Позивача .
Відповідно до п.8.1. Кредитного договору підписанням даного договору Банк підтверджує: що у нього є всі необхідні ліцензії і дозволи НБУ, необхідні для видачі та обслуговування кредиту за даним Договором.
Згідно з п.8.2 кредитного договору встановлено, що підписанням даного договору Позичальник підтверджує, що повністю розуміє всі умови цього договору, свої права та обов язки за цим договором і погоджується з ними.
Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно- правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. З ЦК).
Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено поняття договору, а саме договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов`язків.
Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Банк виконав свою частину обов`язків за Кредитним договором і надав кредитні кошти. Всі подальші взаємовідносини стосуються виконання Позичальником свого обов`язку повернути отримані кошти з процентами. Ризики по неповерненню кредиту несе Банк і як зацікавлена сторона передбачає усі можливі умови у Кредитному договорі для уникнення непорозумінь на майбутнє.
Правовідносини, що виникли в зв`язку з укладенням Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року та відступленням прав вимоги за Кредитним договором та договорами забезпечення регулюються наступними нормами чинного законодавства України:
- частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
- статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
- статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги і за яким передається новому кредиторові.
- згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
- згідно з ч.І ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
З урахуванням зазначених вище норм законодавства - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому порядок укладення договору відступлення права вимоги встановлений ст.ст.512-517 ЦК України.
Віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку не припиняють дію кредитних договорів.
Позичальник зобов`язаний повернути банку основну суму боргу та сплатити проценти у розмірах і у строки, встановлені умовами кредитного договору.
Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).
Отже, стаття 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає припинення нарахування процентів тільки за вкладами, а у випадку кредитних правовідносин зобов`язання повинно виконуватись Позичальником належним чином; крім того, на момент набуття прав за Кредитним та забезпечувальними договорами (08.12.2011 року) АТ (Дельта Банк» не знаходився в ліквідаційній процедурі та нормами чинного законодавства не передбачено припинення кредитного договору чи припинення нарахування відсотків, отже нарахування процентів Банком у випадку перебування Банку у ліквідаційній процедурі є законним, правомірним та таким, що відповідає Кредитному договору.
Таким чином, відкликання банківської ліцензії та початок ліквідаційної процедури в банку не є підставою для припинення кредитного договору, а отже і нарахування процентів.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зі змісту наведених норм випливає висновок, що зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом.
Крім того , Позивач не є стороною Кредитного договору, тобто не є учасником (стороною) в зобов`язанні, що виникло з Кредитного договору щодо сплати процентів за користування кредитом, отже не може ініціювати питання про умови кредитного договору.
Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором за належне виконання Позичальником своїх кредитних зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, на умовах з якими погодився позичальник, а саме оплатність, тобто сплата процентів за користування кредитом.
Підписуючи договір поруки, Поручитель погоджувався зі сплатою процентів позичальником.
Після підписання Кредитного договору у кредитора-Банку виникає право на отримання від Позичальника процентів за користування кредитними коштами, це істотна умова кредитного договору, кредит надається небезоплатно.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушення права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права Позивача.
В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів для припинення нарахування процентів, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст..1054, 526 ЦК України, ст. ст. 77-81,141, 263, 265, 287, 280 ЦПК України, суд
Відмовити в позові ОСОБА_1 до ФК «Довіра та гарантія», третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання повного тексту рішення 15.06.2020р.
Суддя Остапчук Т.В.