П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2020 року місто Київ

справа № 759/22602/19

провадження №22-ц/824/5875/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану законним представником ОСОБА_2

на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 13 січня 2020 року, постановлену у складі судді Миколаєць І.Ю..,

у справі за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного не проживання за місцем реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , поданою законним представником ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного не проживання за місцем реєстрації.

Не погодившись із таким судовим рішенням, законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з метою встановлення юридичного факту, який не може бути встановлений у іншому порядку. Таким юридичним фактом є факт непроживання дочки та онуків заявниці ОСОБА_1 .. Встановлення такого факту відповідає інтересам заявника і є необхідним для реалізації її особистого права на отримання житлової субсидії. Безперешкодне, своєчасне та безперервне отримання житлової субсидії є необхідним для заявника, так як є єдиним способом зменшити тягар утримання майна. ОСОБА_1 не має інших доходів, окрім пенсії, що складає 1880,40 грн. на місяць, а тому тягар утримання власного майна є непосильним для неї.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просила задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що із заяви убачається спір про право, оскільки заявник просить встановити факт непроживання повнолітньої та неповнолітніх осіб за місцем реєстрації, тобто вирішити питання щодо права користування вказаних осіб житлом.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції повністю не погоджується, виходячи з наступного.

Положенням ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд залишив поза увагою той факт, що Цивільним процесуальним Кодексом України чітко передбачені підстави відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що Цивільним процесуальним Кодексом України, як підставу для відмови у відкритті провадження за заявами про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено тільки наявність спору про право.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного не проживання ОСОБА_3 разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 , заявник зазначила, що встановлення даного факту необхідне їй для можливості отримати субсидію, без складання актів про непроживання зареєстрованих осіб у будинку. Вартість складання таких актів житлово-комунальною організацією постійно збільшується, у зв`язку з чим ОСОБА_1 несе додаткові витрати. Встановлення факту непроживання її доньки та онуків за адресою АДРЕСА_1 , їй необхідно для можливості отримання пільг, а саме оформити документи на отримання субсидії на комунальні платежі. Безперешкодне, своєчасне та безперервне отримання житлової субсидії є необхідним для неї, так як є єдиним способом зменшити тягар утримання майна.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не з`ясував чи передбачено чинним законодавством інший порядок встановлення такого факту, відомості про наявність чи відсутність спору у встановленому порядку не перевірив, і дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі ст. 315 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану законним представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 13 січня 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 11 червня 2020 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус