Справа № 932/4949/20
Провадження № 2/204/1220/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., ознайомившись з матеріалами справи за позовною заявою ОСОБА_1 В ОСОБА_2 , Сметана В.В., Швець В.О ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, Суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., Мороз В.П., Слюсар Л.П., ОСОБА_4 . про захист честі і гідності, -

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла для розгляду за підсудністю цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, Суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - Шофаренко ОСОБА_8 .Ф., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про захист честі і гідності.

Цивільна справа передана судді 10 червня 2020 року.

Відповідно до поданої позовної заяви позивачі просили суд:

- визнати, що суддю Індустріального районного суду м. Дніпро - Мороз В.П., Шофаренко О.Ф., Слюсар Л.П., Бєльченко Л. під час судового засідання по кримінальному провадженню № 33111402, навмисно принизив честь і гідність підсудних Копитець В.В., Сметана В.В., Швець В.А., Бондаренко Р.В.;

- зобов`язати суддю Індустріального районного суду м. Дніпро -Мороз В.П., Шофаренко Ю.Ф., Слюсар Л.П., Бєльченко Л.П., повідомити в пресу / розмістивши оголошення для публікації судових оголошень / у газеті «Вісті Придніпров`я» протягом місяця на всю сторінку на першій сторінці з фотографією судді Мороза ОСОБА_12 : «Про те, що суддя Індустріального районного суду м. Дніпро Мороз В.П., Шофаренко Ю.Ф., Слюсар Л.П , Бєльченко Л. по справі №33111402, під час судового засідання по кримінальному провадженню №33111402, навмисно принизив честь і гідність підсудних Копитець В.В., Сметана В.В., Швець В.А., Бондаренко Р.В., та просить пробачення за скоєне»;

- відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. кожному з підсудних за висловлювання судді ОСОБА_9 ;

- відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. кожному з підсудних за висловлювання судді ОСОБА_13 : «а куди я діну 9 трупів»;

- відшкодувати моральну шкоду, в розмірі 100 000 грн. підсудному Копитець В.В. за неправдиву інформацію позорящу його честь і гідність, з колегії суддів - Бєльченко Л., Слюсар Л.П., Шофаренко Ю.Ф., що підсудний ОСОБА_5 . обнажав перед судом статевий орган.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, виявлено, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим необхідно відмовити у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.ст.62,126,129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Зазначені спори не пов`язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки оскаржені позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У зв`язку з цим, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законам порядках і їх виконання, нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

Зазначене відповідає вимогам ст.ст.6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Така позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 757/43355/16-ц, від 20.03.2019 року у справі № 295/7631/17, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.01.2018 року у справі № 454/2843/15-ц.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Peretyaka AndSheremetyev v. Ukraine» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та з судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними означеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, а також встановленням у законі особливостей відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність звернення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 із даною позовною заявою, вимоги якої, по суті, зводяться до незгоди з діями суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська при розгляді кримінальної справи. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Зміст конкретних судових рішень контролюється за допомогою гарантованих державою процедур оскарження.

Таким чином, у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, Суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., Мороз В.П., Слюсар Л.П., ОСОБА_11 про захист честі і гідностіслід відмовити.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.4, 19, п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд,

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_5 , Сметана В.В., Швець В ОСОБА_2 О ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, Суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., Мороз В.П., Слюсар Л.П., ОСОБА_11 про захист честі і гідності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Ю. Мащук