РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"04" червня 2020 р.

м. Рівне

Справа № 2-787/10

Провадження № 22-ц/4815/807/20

Рівненський апеляційний суд в особі судді Боймиструка С.В., в порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Рівненської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальник відділу освіти Рівненської РДА Марчук А.В. про визнання незаконним наказу начальника відділу освіти Рівненської районної державної адміністрації № 503К від 09 липня 2009 року про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за його заявою про перегляд рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Рівненської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальник відділу освіти Рівненської РДА Марчук А.В. про визнання незаконним наказу начальника відділу освіти Рівненської районної державної адміністрації № 503К від 09 липня 2009 року про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання відшкодування шкоди за нововиявленими обставинами за підсудністю відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, 26 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без прийняття до розгляду за наступних підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

Встановивши, що ухвала суду першої інстанції про відмову у передачі справи на розгляд іншого суду не входить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, отже відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду про відмову у передачі справи на розгляд іншого суду, яка не оскаржується окремо від рішення суду, враховуючи положення п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 року не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 рокувважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.В. Боймиструк