Провадження № 2/643/1170/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Букреєвої І.А., за участю секретаря - Галік А.Е., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні перебувають матеріали справи за вказаним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та дату повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 надійшли в провадження 31.10.2019.

Ухвалою суду від 01.11.2019 провадження по справі вдкрито, призначено підготовче засідання на 15.01.2020, сторонам надано строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою суду від 15.01.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 11.03.2020.

В судове засідання 11.03.2020 належним чином повідомлений позивач не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 30.04.2020.

В судове засідання 30.04.2020 позивач знову не з`явився.

Суд, враховуючи положення Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до яких на всій території України встановлено карантин, відклав розгляд справи на 04.06.2020.

В судове засідання 04.06.2020 належним чином повідомлений позивач втретє не з`явився, жодних клопотань або заяв не подавав, не просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд зазначає, що заява про розгляд справи за відсутності позивача в матеріалах справи відсутня.

Одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства, відповідно до п. п. 10,11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 статті 121 ЦПК України передбачено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

За змістом ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог діючого законодавства суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду у випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи,поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

На адресу позивача направлялись судові повістки про виклик у судові засідання, повістка про виклик у судове засідання 11.03.2020 отримана позивачем особисто під підпис, інші конверти повертались до суду без вручення.

У позовній заяві позивачем зазначено адресу для листування: АДРЕСА_1 , м.Харків, а АДРЕСА_2 . Інформація про зміну адресу місця проживання від позивача до суду не надходила.

Суд враховує, що ОСОБА_1 отримував кореспонденцію від суду за вказаною адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 17).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач втретє поспіль не з`явився у судове засідання, не повідомив суду про причини своєї неявки, не подавав заяви про розгляд справи за його відсутності, незважаючи на те, що саме позивач звернувся до суду з позовом та раніше отримував кореспонденцію від суду і саме позивач повинен проявляти інтерес до розгляду справи. Ці обставини свідчать про те, що позивач втратив процесуальний інтерес у розгляді його позову.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 257 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Букреєва