Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/444/20
Провадження №2/433/388/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

за участю секретаря судового засідання Нехаєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення розміру аліментів, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 12.06.2019 та стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення донькою повнолітня з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області від 12.06.2019 з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2018 і до досягнення повноліття. На час присудження аліментів в частці від заробітку він мав постійне місце роботи, однак на даний час він постійно проживає в с. Селичів Славутського району Хмельницької області, перебуває на обліку як безробітний, перебивається тимчасовими незначними заробітками, не має стабільних доходів, тобто його матеріальний стан змінився в сторону погіршення, а тому він вважає, що є всі підстави для зміни способу стягнення аліментів, а саме присудження йому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час він має заборгованість по аліментам, яку він не в змозі погасити, але для погашення заборгованості та припинення права на аліменти він має можливість передати право власності на нерухоме майно, а саме належний йому житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , однак домовленості між ним та відповідачем з цього привод не досягнуто.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 20 березня 2020 року відкрито провадження в даній справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі та відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Вважає, що доводи позивача про те, що він на даний час офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку як безробітний в Славутській міськрайонній філії Хмельницького ПЦЗ, а стягуваний розмір аліментів завищений, слід не брати до уваги, оскільки відсутність офіційного працевлаштування не є підставою для зменшення визначеного судом розміру аліментів, який відповідає інтересам та потребам дітей і є необхідним для забезпечення належних умов для їх фізичного, розумового, морального та соціального розвитку. Також просить не брати до уваги посилання позивача, що на даний час він має заборгованість по аліментам, яку він не в змозі погасити, але для погашення заборгованості та припинення права на аліменти він має можливість передати їй право власності на нерухоме майно, а саме належний йому житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують належність йому вказаного житлового будинку.

Позивачем надано суду відповідь на відзив, згідно якого просить не приймати відзив відповідача до уваги та відхилити його.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08.10.2018 розірвано (а.с. 5).

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 12.06.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частковота стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 10 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає , що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження ( ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»), про що зазначено в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, висновки якого мають враховуватись судами при застосуванні відповідних норм права.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження обставин, на які він посилався в обґрунтування погіршення матеріального стану, суд зазначає, що з них не вбачається їх погіршення. Інших доказів суду надано не було, клопотання про витребування письмових доказів або про виклик свідків чи про допит його в якості свідка, позивач не заявив.

Як на підставу зміни способу стягнення аліментів позивач посилається на той факт, що він офіційно не працевлаштований, на підтвердження чого надав довідку № 22132068 від 14.02.2020 Славутської міськрайонної філії Хмельницького ОЦЗ (а.с. 7).

Однак, суд, не приймає до уваги доводи позивача, зазначені у позовній заяві стосовно обставин потреби зміни способу стягнення аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі з відсутністю роботи, оскільки вони не є підставою для зменшення розміру аліментів згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України.

Суд також враховує положення ч.1 статті 184 СК України і зазначає про те, що позивачем взагалі не надано ніяких доказів про те, що він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, які б давали можливість суду визначитись з розміром аліментів у твердій грошовій сумі.

Відтак, з огляду на вищевикладене, жодна з підстав, які зазначені позивачем для зміни способу стягнення аліментів не знайшли своє підтвердження доказами, що містяться в матеріалах справи. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 182, 184,192 СК України, ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовний вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення розміру аліментів- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 27 травня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя О.С. Певна

27.05.20