У Х В А Л А Справа № 932/2931/20 Ім`ям України Провадження № 6/932/118/20

25 березня

25 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву представника публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» Сазонова О.С. про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строку на його пред`явлення до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

01 лютого 2010 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська задоволено заяву ПАТ «ОТП Банк» та постановлено судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-307/151/2008 від 11 липня 2008 року у сумі 316 492 гривні 72 копійки.

11 березня 2020 року до суду надійшла заява стягувача ПАТ «ОТП Банк» про видачу дубліката виконавчого документу судового наказу та про поновлення строку на його пред`явлення до виконання. У заяві посилається на те, що банком, після отримання судового наказу, пред`явлено його до виконання до Соборного відділу ДВС м. Дніпра, проте останнім виконавчий документ втрачено, що підтверджується довідкою відділу ДВС. Внаслідок втрати виконавчого документу органом, що здійснює примусове виконання рішень, строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено банком із поважних причин, що не залежать від волі стягувача.

Сторони в судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань суду не надали. Спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, справу розглянуто за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, судовий наказ набрав чинності 15 вересня 2010 року та отриманий представником стягувача 24 вересня 2010 року. Таким чином, починаючи з 24 вересня 2010 року і по 15 вересня 2013 року стягувач мав можливість пред`явити судовий наказ до виконання органам державної виконавчої служби. З матеріалів справи вбачається те, що обидва боржника були зареєстровані у Шевченківському (Бабушкінському) районі м. Дніпра. Стягувачем на підтвердження факту втрати виконавчого листа надано дві довідки Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 08 травня 2018 року без вихідних номерів, згідно із якими судові накази у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_2 до відділу на виконання не надходили. Через те, що судові накази на виконання до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не надходили, державний виконавець дійшов у цих довідках висновку про те, що ці виконавчі документи втрачені при поштовому пересиланні. Однак, погодитись із таким висновком неможливо, оскільки боржники зареєстровані у Шевченківському (Бабушкінському) районі м. Дніпра, через що стягувач мав звертатись із заявою про примусове виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, а не до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Відтак, цілком логічним є те, що судові накази не могли бути направлені на виконання до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, а тому їх ненадходження до вказаного відділу не може свідчити про їх втрату органом примусового виконання рішень. Стягувачем до суду не надано довідки за результатом внутрішнього службового розслідування чи довідки інвентаризації про те, що судові накази відсутні у відповідному відділу документообігу банку. Через це, факт втрати судових наказів наданими доказами не доводиться.

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку пред`явлення виконавчого документу, яким є судовий наказ від 01 лютого 2010 року, до виконання, суд враховує наступне. Стягувачем до суду не надано доказів, які б свідчили про звернення судового наказу до виконання в межах строку його пред`явлення до виконання, тобто доказів звернення до відповідного відділу ДВС із заявою про примусове виконання у строк до 15 вересня 2013 року. Оскільки судові накази отримані стягувачем у тій кількості екземплярів, що відповідає кількості боржників у вересні 2010 року, стягувач мав можливість упродовж трьох років вчинити дії, спрямовані на задоволення свої вимог при примусовому виконанні судового рішення. Будь-які обставини, що унеможливлювали активну поведінку стягувача з отримання боргу упродовж 2010-2013 рр. заявником у цій заяві не наведені. Для надання видимості поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник надав довідки з некомпетентного відділу ДВС, що датовані травнем 2018 року, які не пояснюють бездіяльності стягувача у період часу з моменту набрання судовим наказом законної сили упродовж трьох років, та бездіяльності по спливу строку пред`явлення судового наказу до виконання упродовж більш ніж шести років. Крім цього, наданими доказами не обґрунтовується бездіяльність стягувача починаючи з травня 2018 року і по березень 2020 року, оскілки стягувачем не пояснено причин, які унеможливлювали звернення до суду із цією заявою у травні 2018 року, після отримання довідок. Отже стягувачем не доведено те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання ним пропущено із поважних причин, через що заява в цій частині задоволенню не підлягає.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Внаслідок того, що у задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено, а також тому, що належних і допустимих доказів втрати судових наказів суду не надано, заява стягувача про видачу дублікату судового наказу також не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 258-260, 353, 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» Сазонова О.С. про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строку на його пред`явлення до виконання відмовити.

Ухвала суду, в силу вимог ч. 1 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів зо дня її проголошення учасниками справи, що брали участь у судовому засіданні, або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, які не брали участь у судовому засіданні.

Відповідно до вимог п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк, визначений ст. 354 цього Кодексу, на подання апеляційної скарги, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя І. Ю. Литвиненко