Справа № 134/640/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2020 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В.

розглянувши в спрощеному судовому провадженні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду ОСОБА_1 просила винести рішення, яким стягувати із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій формі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання сина.

Вказала, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який розірвано в 2006 році.

Відповідач є батьком їхньої спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

В даний час син є повнолітнім, та студентом 1-го курсу денної контрактної форми навчання факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету (IV рівень акредитації).

Оскільки син в даний час навчається, не працює, тому фактично знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина в період його навчання та взагльноу в житті, не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює та має не офіційний регулярний дохід. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання подав відзив, у якому зазначив, що позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні, оскільки не може надавати допомогу. Має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , не працює, оскільки доглядає батька пенсіонера - інвалідада 1 групи. За таких обставин, немає теоретичної можливості матеріально утримувати працездатну повнолітню дитину, яка навчається. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, відповідач являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5). Згідно довідки № 2 від 02.09.2019 ОСОБА_3 навчається у Вінницькому національному аграрному університеті на денній контрактнвй формі (а.с. 8). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Згідно ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, плати за навчання, тощо. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У Постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.19 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання відповідачем свого повнолітнього сина, ту обставину, що у відповідача на утриманні є малолітня дитина, а тому приходить до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1200 гривень буде відповідати засадам виваженості, розумності та справедливості. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Керуючись ст.ст. 133, 141, 263-265, 274-279, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій формі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду тобто з 14 квітня 2020 року і до закінчення або припинення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 840,80 гривень судового збору. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: