Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/902/20

Номер провадження: 4-с/511/2/20

"03" липня 2020 р. Роздільнянський районний суд в складі головуючого судді Панчук А. І.

при секретарі судового засідання Томчук Є.П.,

представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Полякова О.О.

головного держвиконавця Роздільнянського МВДВС Цепак О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Роздільнянського МВДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) Цепак Олександра Ярославовича при накладенні арешту на грошові кошти боржника

ВСТАНОВИВ:

02.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області зі скаргою, згідно якої просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Цепака Олександра Ярославовича при винесені постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника у виконавчому провадженні №59804175 та зобов`язати останнього зняти арешт з Банківського рахунку № НОМЕР_1 в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «Райффайзен Банк «Аваль».

В обґрунтування своєї скарги скаржник зазначив, що постановою від 21.08.2019 року ВП № 59804175 головного державного виконавця Роздільнянського МВДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) Цепак Олександра Ярославовича було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 499/1481/15 виданого 16.06.2016 року Іванівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на корить ПАТ « КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором. В подальшому, врамках виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника і накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): А саме в АТ «Райффайзен банк «Аваль» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. Скаржник зазначив, що вказана постанова є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки що банківський рахунок в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «Райффайзен Банк «Аваль»» призначений для обслуговування його, як фізичної особи підприємця, з якого він оплачує заробітну плату своїм працівникам а такоє податки та збори. Вважає, що ФОП ОСОБА_2 не відповідає за зобов`язаннями фізичної особи ОСОБА_3 , а тому дії державного виконавця по арешту коштів з розрахункового рахунку в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «Райффайзен банк «Аваль»» відкритого ФОП ОСОБА_2 для забезпечення підприємницької діяльності , для виконання рішення Іванівського суду від 11.05.2016 є незаконним та підлягає скасуванню. Крім того зазначив, що він отримує дохід виключно як фізична особа підприємець, що є його заробітною платою, також має на утриманні неповнолітнього сина. Через накладення арешту на банківський рахунок його сім`я втратила засоби на існування та прожиття .

Скаржник в особі представника ОСОБА_4 у судовому засідання повністю підтримав свою скаргу, а також надану відповідь на відзив держвиконавця та просив вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Головний державний виконавець Роздільнянського МВДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) Цепак О.Я. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги , вважав свої дії правомірними та просив у задоволенні заявлених вимог відмовити .

Суд, заслухавши участників процесу, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 11.05.2016 року по справі 499/1481/15 були задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Приват Банк" до громадянина ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 898458,64 грн. Рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання. Гр. ОСОБА_1 подав заяву про скасування заочного рішення. Ухвалою Іванівського райсуду Одеської області від.14.11. 2019 року вказана заява залишена без розгляду. Подана апеляційна скарга на вказану Ухвалу , по якій Одеським апеляційним судом 23.12.2019 року відкрито провадження.

Роздільнянський районний суд звертає увагу на те, що заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 11.05.2016 року по справі 499/1481/15 не оскаржувалось. Вказане дає суду всі законні підстави для висновку про недоцільність зупинення провадження по скарзі так, як після заяви про скасування ( перегляд ) заочного рішення ухваленого Іванівським райсудом вказане рішення суду ( саме заочне рішення ) не оскаржене і набрало законної сили. Клопотань щодо зупинення провадження не надходило.

21.08.2019 року Головним державним виконавцем Роздільнянського МВДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) Цепак О.Я. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за № 59804175.

29.04.2020 року головним держвиконавцем Цепак О.А., в рамках виконавчого провадження №59804175 була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 ( а.с.5) , відповідно до якого було накладено арешт на рахунок № IBAN НОМЕР_2 відкритого на ОСОБА_1 у АТ «Райффайзент Банк Аваль» (а.с.7-35).

27.05.2020 року виконавче провадження по виконанню виконавчого листа 499/1481/15-ц виданого Іванівським районним судом Одеської області від 16.06. 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми у розмірі 898458,64 грн. було зупинено на підставі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження». Фактично усунені перешкоди для користування рахунками. У ФОП ОСОБА_1 були і є всі законні підстави для зверненя до банку про відновлення користування рахунками. Такого звернення в сенсі задоволення чи відмови суду не надано

Згідно п.1 ч.1 ст.10 Закону України примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) боржника.

Відповідно ч.1, п.1 ч.2ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі Учиняти виконавчі дії.

Статтею 52 Закону України врегульовано порядок звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця 1. Виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувана. 2. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. 3. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. 5. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Таким чином дії головного державного виконавця Роздільнянського МВДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) Цепак Олександра ОСОБА_5 при накладенні арешту на грошові кошти боржника були правомірними, оскільки не виявляється можливим відокремити кошти на рахунку боржника громадянина ОСОБА_1 від коштів на рахунку ФОП ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що посилапння заявника про перешкоди у виплаті заробітної плати його особі та найманим працівникам є не обгрунтовані так , як ФОП отримує дохід , а в частині сплати податків до бюджетів різного рівня та виплати заробітної плати ( саме заробітної плати ) відповідно до чинного законодавства взагалі перешкод не має .

Згідно постанови НБУ від 27.12.2019 р. № 162 вніс зміни до Інструкції про відкриття та закриття банківських рахунків. Зміни внесено й до п. 14 Інструкції. Тепер за поточними рахунками в національній валюті ФОП та самозайнятих осіб здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та законодавства України, крім операцій, пов`язаних із власними потребами. Але ці особи після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом, мають право перерахувати кошти з таких рахунків на власні поточні рахунки, відкриті для власних потреб. Тому з 3 січня 2020 року (з дня набрання чинності Постанови №162), щоб використати підприємницькі кошти для власних потреб, слід перераховувати їх на окремий рахунок. Доказів відкриття окремих рахунків для власних потреб суду не надано скаржником, натомість скаржник сам підтверджує, що самовільно і протизаконно використовує кошти отримані від підприємницької діяльності в особистих власних цілях без додержання законодавства. Вказане свідчить на намагання скаржника ввести суд в оману з метою ухвалення на момент розгляду скарги незаконного , суд підкреслює незаконного та необгрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, суд вважає, що дії головного державного виконавця Роздільнянського МВДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) Цепак Олександра Ярославовича при накладенні арешту на грошові кошти боржника є законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. ст.12,18,52 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.81,247,353,355, 436,447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Роздільнянського МВДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) Цепак Олександра Ярославовича при накладенні арешту на грошові кошти боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяиь днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя: А. І. Панчук