Справа № 201/8361/19
Провадження № 2/201/1191/2020
У Х В А Л А

25 травня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Авгіт-Україна» про визнання права спільної часткової власності та про визнання інвестиційного договору від 01.02.2014р. та акту розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна від 01.03.2017р. недійсними,

В С Т А Н О В И В :

19.07.2019р. в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Авгіт-Україна» про визнання права власності.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.07.2019р. позовна заява була залишена без руху.

Після усунення недоліків поданого позову, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.08.2019р. позовну заяву було прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні в підготовче провадження (а.с. № 52).

20.11.2019р. відбулося уточнення позовних вимог, позивачка доповнила свої позовні вимоги вимогами про визнання інвестиційного договору від 01.02.2014р. та акту розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна від 01.03.2017р. недійсними (а.с. № 181-189).

03.09.2019р. до суду надійшов відзив на позов від директора «Авгіт-Україна» Марчука С.В. (а.с.№55-58).

03.09.2019р. до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Науменко С.Б. (діє за ордером від 28.08.2019р.) (а.с. № 91-94).

Цей відзив на позов містив в собі, окрім іншого, клопотання про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, передбачених ч.3 ст. 44 ЦПК України.

В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог представник відповідача посилалася на те, що, на думку відповідача, позов з боку ОСОБА_1 заявлено штучно відносно всього багатофункціонального комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , загальною площею 2 601,8 кв.м., тоді як до спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить лише 5/100 часток комплексу. Представник відповідача стверджувала, що ТОВ «Авгіт-Україна» безпідставно залучено в якості співвідповідача, виключно з метою створення передумов для розгляду справи Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, в той час, як справа про поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вже знаходиться на розгляді іншого суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 200/10620/18, суддя Литвиненко І.Ю.).

В підготовче засідання по справі, яке було призначено на 26.03.2020р., ні позивачка, ні її представники адвокат Лосєв Ю.С. (діє за договором про надання правової допомоги та довіреністю від 07.11.2019р. а.с. № 174, 175) та адвокат Патика А.В. (діє за ордером від 15.10.2019р. а.с. № 170) не з явилися.

24.03.2020р. від позивачки ОСОБА_1 , а 25.03.2020р. і від її представника адвоката Лосєва Ю.С. до суду надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання по причині запровадженого постановою КМУ від 11.03.2020р. карантину (а.с. № 227, 228).

Ухвалою суду від 26.03.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) ці клопотання були задоволені та розгляд справи було відкладено.

В підготовче засідання, яке було призначено на 25.05.2020р., ні позивачка, ні обидва її представники знову не з,явилися.

22.05.2020р. до канцелярії суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою (а.с. № 237, 238).

Представник відповідача ТОВ «Авгіт-Україна» в підготовче засідання 25.05.2020р. не з`явився, до суду повернувся конверт із судовою повісткою з позначкою «за закінченням терміну зберігання», незважаючи на те, що судова повістка була направлена за адресою реєстрації юридичної особи, отриманої з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ (а.с. № 203, 220-222).

Ухвалою суду від 25.05.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) було відмовлено в задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки це була повторна неявка позивачки, а також з огляду на те, що в підготовче засідання повторно не з,явився жодний з її двох представників - адвокат Лосєв Ю.С. (діє за договором про надання правової допомоги та довіреністю від 07.11.2019р. а.с. № 174, 175) та адвокат Патика А.В. (діє за ордером від 15.10.2019р. а.с. № 170). При прийнятті такого рішення судом враховано і строки розгляду справи, визначені ст.210 ЦПК України (справа знаходиться в провадженні суду майже рік з 19.07.2019р.).

25.05.2020р. представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Науменко С.Б. (діє за ордером від 28.08.2019р. а.с. № 162) надала суду заяву, в якій підтримала своє клопотання про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 з підстав ч.3 ст. 44 ЦПК України, яке раніше було викладено у відзиві на позов від 03.09.2019р., а також подала доповнення до нього (а.с. №240-243).

В цій заяві від 25.05.2020р. представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Науменко С.Б. просила суд клопотання про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 розглядати в підготовчому засіданні 25.05.2020р. за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами.

З урахуванням неявки в підготовче засідання позивачки та її представників, неявки представника відповідача ТОВ «Авгіт-Україна» та заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Науменко С.Б., підготовче засідання 25.05.2020р. відповідно до положень ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України відбувалось за відсутності усіх сторін (їх представників) те без фіксації судового процесу технічними засобами.

Станом на 25.05.2020р. цивільна справа знаходиться на стадії підготовчого провадження (глава 3 розділу III ЦПК України).

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Науменко С.Б. про зловживання процесуальними правами з боку позивачки та вжитті заходів, передбачених ч.3 ст. 44 ЦПК України, документами, щопідтверджують наявність в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська цивільної справи № 200/10620/18 стан розгляду цієї справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ТОВ «Авгіт-Україна» є визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно будівлю багатофункціонального комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , загальною площею 2 601,8 кв.м.

Відповідачі ТОВ «Авгіт-Україна» і ОСОБА_2 є співвласниками вищевказаного комплексу, вони набули права спільної часткової власності на комплекс в результаті спільної інвестиційної діяльності (на підставі інвестиційного договору).

Як зазначає по тексту позову ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_2 належить 5/100 частин комплексу, а відповідачу ТОВ «Авгіт-Україна» - 95/100 частин Комплексу. Частки співвласників (відповідачів ОСОБА_2 і ТОВ «Авгіт-Україна») визначені ними пропорційно до внеску кожного в спільну інвестиційну діяльність, закріплені в акті розподілу площ новозбудованого об`єкту нерухомого майна.

Будівля багатофункціонального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 збудована спільними зусиллями, в результаті спільної інвестиційної діяльності ОСОБА_2 та ТОВ «Авгіт-Україна», на підставі відповідного інвестиційного договору. Внесок ОСОБА_2 у спільну інвестиційну діяльність (будівництво комплексу) склав 5 %, а внесок ТОВ «Авгіт-Україна» - 95 %. Відтак, пропорційно до своїх внесків, учасники інвестиційної діяльності набули права власності на комплекс: ОСОБА_2 на 5/100 часток, а ТОВ «Авгіт-Україна» - на 95/100 часток.

05.12.2017р. право спільної часткової власності ТОВ «Авгіт-Україна» і ОСОБА_2 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. № 98-99, 100-101).

Позовні вимоги ОСОБА_1 адресовані обом відповідачам, отже позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 полягають у визнанні Ѕ частини від частки, належної ОСОБА_2 (тобто від 5/100 частин комплексу), а позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Авгіт-Україна» - полягають у визнанні за нею права власності на Ѕ частину від частки, належної ТОВ «Авгіт-Україна» (тобто Ѕ частина від 95/100 частин комплексу).

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 є спір про поділ майна, яке вона вважає спільною власністю подружжя, отже правові підстави позову - ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України.

Суд, погоджується з думкою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Науменко С.Б. , що ТОВ «Авгіт-Україна» залучено до участі у справі безпідставно та штучно, з метою зміни підсудності справи про поділ майна подружжя.

Суд стверджує, що з боку ОСОБА_1 також штучно заявлено в уточненій редакції позовні вимоги про визнання інвестиційного договору від 01.02.2014р. та акту розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна недійсними (а.с. № 181-189).

.

Уточнення позовних вимог 20.11.2019р. відбулось відразу після надходження до суду відзивів на позов від обох відповідачів (а.с. №55-58, 94-95), в одному з яких і було заявлено клопотання про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 в редакції від 19.07.2019р. з підстав, передбачених ч.3 ст. 44 ЦПК України, через зловживання процесуальними правами з боку позивачки (подача 19.07.2019р. позову до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позову про визнання права спільної часткової власності та те саме майно (5/100 будівлі багатофункціонального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що в Бабушкінському районному суді м Дніпропетровська з 20.06.2018р. знаходиться на розгляді цивільна справа № 200/10620/18 про поділ між подружжям цього самого майна).

Жодного відношення юридична особа ТОВ «Авгіт-Україна» не має до спору про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Доказів того, що комплекс є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та і ОСОБА_2 , позивачка не надала. Напроти, до своєї позовної заяви ще в редакції від 19.07.2019р., позивачка додала акт розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна «Будівництво багатофункціонального комплексу у складі: готель з приміщеннями апартаментів квартирного типу; офісне приміщення для комерційної ділової діяльності; кафе на 60 місць, за адресою: АДРЕСА_2 » відповідно до часток у спільній інвестиційній діяльності згідно з інвестиційним договором будівництва об`єкта нерухомості багатофункціонального комплексу від 01.02.2014р. між сторонами Інвестиційного договору ТОВ «Авгіт-Україна» і ОСОБА_2 (а.с. № 59-67). При цьому, позивачка ОСОБА_1 учасником спільної інвестиційної діяльності не була.

Пред`явив позов 19.07.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, додавши до нього акт розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна від 01.03.2017р. (№ 43), позовних вимог щодо визнання, як інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 01.02.2014р. так і вищезазначеного акту від 01.03.2017р., не заявляла.

Ці позовні вимоги були заявлені лише 20.11.2019р. і тільки, як зазначалось вище, після отримання відзиву від 03.09.2019р., в якому було заявлено про залишення її позовних вимог без розгляду на підставі ч.3 ст. 44 ЦПК України.

Розглядаючи клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Науменко С.Б. від 03.09.2020р. та від 25.05.2020р. (доповнене) про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 в межах цивільної справи № 201/8361/19, судом перевірено, що дійсно з 20.06.2018р. в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 200/10620/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (а.с. № 244-246, 265-272) та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с. № 247-264), справа знаходиться на стадії підготовчого провадження, по справі підготовче засідання призначено на 16.09.2020р. (суддя Литвиненко І.Ю.) (а.с. №273).

В межах розгляду цивільної справи Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська № 200/10620/18 позивачка зазначала, що об`єктом спільної сумісної власності її ОСОБА_2 , як подружжя, є (серед іншого) і вбудовані приміщення площею 130,4 м2 (5/100 ідеальних часток багатофункціонального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 ) (а.с. № 254-255).

Згідно із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , що подана до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в межах справи № 200/10620/18 (за первісним позовом ОСОБА_2 ), на аркушах 7, 13, 15 зустрічної позовної заяви про розподіл майна подружжя, ОСОБА_1 , неодноразово зазначає, що саме вищезазначене майно (а не комплекс по АДРЕСА_1 в цілому) є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає розподілу.

На арк. 15 зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 в п. 6 (підпункти 6.1 6.4) прохальної частини, вона просить визнати право власності (серед іншого) за ОСОБА_2 і на вбудовані приміщення площею 130,4 м2 (5/100 частин багатофункціонального комплексу), розташовані за адресом: АДРЕСА_1 .

Ця зустрічна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська в межах справи № 200/10620/18 (а.с. № 157).

Первісний позов ОСОБА_2 у справі № 200/10620/18 (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 30.07.2019р.) також включає в себе вимоги про визнання за ним, ОСОБА_2 , в порядку поділу спільного майна подружжя, вищезазначеного майна, а саме на арк. 7 заяви про зміну предмета позову, в пункті 4 прохальної частини ОСОБА_2 просить (серед іншого) визнати за ним право власності на вбудовані приміщення площею 130,4 м2 (що складає 5/100 ідеальних часток багатофункціонального комплексу, площею 104,32 м2 в спільній частковій власності), розташованого по АДРЕСА_1 ».

Отже, наразі інший суд (Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська ) з 20.06.2018р. вже розглядає позовні вимоги ОСОБА_1 , які стосуються нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в межах справи № 200/10620/18.

Це означає, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з аналогічним позовом про поділ майна подружжя.

Розгляд різними судами аналогічних позовів одного і того самого позивача до одного і того самого відповідача з аналогічними вимогами є неприпустимим.

Штучна зміна назви позовних вимог, штучне залучення стороною у справі ТОВ «Авгіт-Україна», штучне уточнення позовних вимог, шляхом заявлення ще й вимог про визнання інвестиційного договору від 01.02.2014р. та акту розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна недійсними, є достатніми підставами для того, щоб стверджувати суду, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами в межах цивільної справи № 201/8361/19.

Частиною першою ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьою ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Також у відповідності до пункту 4 частини першої ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Варто також зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вищезазначеного, суд вважає, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами в межах цивільної справи № 201/8361/19, а тому на підставі ч.3 ст. 44 та п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Авгіт-Україна» про визнання права спільної часткової власності та про визнання інвестиційного договору від 01.02.2014р. та акту розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна від 01.03.2017р. недійсними, слід залишити без розгляду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 142 ЦПК України, приймаючи до уваги положення п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судові витрати понесені позивачкою по сплаті судового збору при подачі позову та уточненого позову у розмірі 9605 грн. та 768 грн. 40коп. відповідно (а.с.№ 2, 203 ), підлягають поверненню шляхом стягнення з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 44, 142, 223, ч.2 ст. 247, п. 4 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Авгіт-Україна» про визнання права спільної часткової власності та про визнання інвестиційного договору від 01.02.2014р. та акту розподілу площі новозбудованого об`єкту нерухомого майна від 01.03.2017р. недійсними залишити без розгляду.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за квитанцією № 0. 0. . 1 від 06.08.2019р. на розрахунковий рахунок 4005, МФО отримувача 899998, код отримувача 37989269, банк отримувача Казначейство України, отримувач УК у Собор.р.м.Дніпра/Собор.р/22030101, призначення платежу судовий збір в розмірі 9605грн., а також судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за квитанцією № 0. 0. . 1 від 20.11.2019р. на розрахунковий рахунок 4005, МФО отримувача 899998, код отримувача 37989269, банк отримувача Казначейство України, отримувач УК у Собор.р.м.Дніпра/Собор.р/22030101, призначення платежу судовий збір в розмірі 768грн. 40коп. повернути ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) шляхом стягнення з державного бюджету.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.