Номер справи 623/784/20
Номер провадження 2/623/454/2020
РІШЕННЯ

іменем України

05 червня 2020 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Одарюка М.П.

за участю секретаря судового засідання: Костенко В.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи: Бойко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/784/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі, який було розірвано 07 травня 2008 року. Від подружніх стосунків мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2008 року з відповідача стягнуто аліментів на утримання сина. Відповідач зовсім не приділяє батьківської турботи своїй дитині, не спілкується з сином, не приймає участі у його житті та вихованні, не цікавиться його розвитком та життям.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечує проти позову, вважає що мати дитини забороняє йому бачитись з дитиною, відзиву на позовну заяву з доказами до суду не подавав.

Представник третьої особи: служба у справах дітей Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_5 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

ОСОБА_5 25 жовтня 2013 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_7 ( а.с.7).

Малолітній ОСОБА_8 проживає разом з матір`ю ( а.с.10).

Із довідки наданої Ізюмською загальноосвітньою школою І -ІІІ ступенів № 11 за № 02.1-27/75 від 18.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дитини ( не спілкується з вчителем, не забирає дитину додому, не відвідує батьківські збори), що не заперечував відповідач у судовому засіданні. Участь у вихованні, навчанні та спілкуванні з вчителем ОСОБА_4 бере ОСОБА_6 ( а.с.8).

Згідно висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, наданого 15 травня 2020 року за № 1470 службою у справах дітей Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, гр.-н ОСОБА_2 свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, має значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , на засідання комісії двічі не з`явився, хоча був повідомлений про дату і час засідання належним чином (а.с.53).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/

Посилання відповідача на те, що колишня дружина - мати ОСОБА_9 перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною жодними доказами не підтверджується, у судовому засіданні відповідач підтвердив що він не звертався ані до служби у справах дітей, ані до відділу поліції із заявами про перешкоджання спілкування з дитиною. Це свідчить про відсутність об`єктивного волевиявлення відповідача на активну участь у формуванні життя свого сина.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 840,80 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 внести в актовий запис № 53 від 06 лютого 2007 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , в графу- відомості про батька.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 840,80 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк