Справа № 297/1131/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

за участю секретаря Михайліченко І. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове, у відсутність сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Берегівський РВ ДРАЦС ГТУЮ. Орган опіки та піклування Берегівської міської ради про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_3 батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 .

На обгрунтування позову позивачка зазначила, що вона мала близькі стосунки із ОСОБА_3 за час його життя, вони спільно проживали та виховували трьох її дітей. Від цих стосунків вона народила ІНФОРМАЦІЯ_3 дитину - доньку ОСОБА_4 .. Реєстрація народження народженої нею дитини була проведена у Відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис № 23 від 28.10.2010 року. На час реєстрації народження дитини за її вказівкою батьком дитини було записано неіснуючу особу - ОСОБА_5 , але біологічним батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_3 .. Оскільки він є біологічним батьком її доньки, але добровільно не бажав визнати своє батьківство, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Від позивачки ОСОБА_1 та її представника неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи.

В подальшому позивачка неодноразово викликалася в судові засідання, але в судові засідання він не з`являвся.

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання також не зявляеться.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка є позивачкою по справі, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину - доньку ОСОБА_4 ..

Реєстрація народження дитини була проведена у Відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис № 23 від 28.10.2010 року. На час реєстрації народження дитини ОСОБА_4 відомості про батька дитини були записані зі слів матері відповідно до ст.135 СК України.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатської області, батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Позивачка зазначає, що біологічним батьком її доньки є ОСОБА_3 - який помер, з яким вона мала близькі стосунки, вони вона мала близькі стосунки із ОСОБА_3 за час його життя, вони спільно проживали та виховували трьох її дітей.

При постановленні судом питання про призначення експертизи, сторони не вважали таку за необхідну. Що призвело до унеможливлення її призначення та проведення у зв`язку з відсутністю у позивачки коштів для проведення такої.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. (ч. 1 ст. 126 СК України).

Згідно з ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно з ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Частиною 4 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За приписами статей 12, 81,89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі статтею 109 ЦПК України в разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його визнанні.

Судово-генетична експертиза у цій справі не проведена.

Позивачка у позові не надала, належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, від явки до суду і проведення судово-генетичної експертизи ухиляється.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні будь які підстави для задоволення позову.

На основі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 141,280-282 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Третя особа без самостійних вимог Берегівський РВ ДРАЦС ГТУЮ. Орган опіки та піклування Берегівської міської ради про визнання батьківства - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Закарпатський апеляційний суд через Берегівський районний суд.

Суддя Гецко Ю. Ю.