Справа № 640/1538/15-ц
н/п 4-с/953/2/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" червня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., секретаря Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченка Олександра Михайловича, зацікавлена особа: стягувач ОСОБА_2 , -
26.12.2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку статті 447 ЦПК України, у якій просив: визнати неправомірними та скасувати постанову начальника Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.09.2018 року та постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Марченка О.М. від 24.09.2018 року про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні № 47898649 по примусовому виконанню виконавчого листа № 640/1538/15-ц виданого 05.06.2015 р Київським районним судом м. Харкова, та зобов`язати старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Марченка О.М. застосувати у даному виконавчому провадженні наслідки закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2020 року (у складі судді Лях М.Ю.) прийнято до розгляду цивільну справу №640/1538/15-ц, н/п 4-с/953/2/20 за скаргою боржника ОСОБА_1 та по справі призначено судове засідання.
В судове засідання представник скаржника (боржник) ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду, просив скаргу задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в ній.
В судове засідання старший державний виконавець Марченко О.М. не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду, просив розглянути скаргу за його відсутністю, заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі, зазначив, що 03.10.2016 року складено акт про реалізацію арештованого нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , що належало на праві власності боржнику ОСОБА_1 Нерухоме майно придбав ОСОБА_5 за суму 1 576 316,70 грн. Грошові кошти у розмірі 1 497 500,86 грн. були перераховані покупцем на депозитний рахунок Київського ВДВС м. Харків. Грошові кошти у розмірі 78 815,84 грн. сплачені переможцем на рахунок організатора торгів ДП «Сетам» як винагорода організаторів торгів. 14.11.2016 старшим державним виконавцем Марченко О.М винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсними електронні торги з реалізації вказаної квартири та Свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. 05 жовтня 2016 року за реєстровим № 3751. 15.08.2018 до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 , в якому вона просила відновити виконавче провадження у зв`язку з тим, що фактично виконання рішення відбулося за рахунок іншої особи покупця квартири ОСОБА_5 Постановою начальника відділу Хаблова В.М. про результати законності виконавчого провадження від 24.09.2018 скасована постанова про закінчення ВП від 14.11.2016 року, на теперішній час ВП знаходиться на примусовому виконанні у відділі. Державний виконавець надав письмові заперечення.
В судове засідання заінтересована особа представник стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 не з`явилась, просила розглянути скаргу за її відсутністю, проти задоволення скарги заперечувала у повному обсязі, зазначив, що на виконання виконавчого листа №640/1538/15-ц у виконавчому провадженні було проведено торги з реалізації майна боржника квартири АДРЕСА_1 . Однак, торги, на яких відбувся продаж зазначено квартири, визнано недійсним рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017, квартира знову перейшла у власність боржниці, а рішення Київського районного суду м. Харкова по справі №640/1538/15-ц про стягнення заборгованості за договором позики залишається невиконаним. Зазначила, що боржник вже намагався зняти засоби забезпечення позову по справі №640/1538/15-ц, однак постановою ХАС від 27.11.2018 скасовано ухвалу суду від 15.03.2018 та відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову у виді арешту спірної квартири. При цьому, ХАС зазначив, що рішення суду про стягнення заборгованості боржником фактично не виконано, тому скасування заходів забезпечення позову є передчасним. Представник стягувача надав письмові заперечення.
Суд, перевіривши доводи, викладені боржником в обґрунтування скарги, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення боржнику (його представнику) вказаних оскаржуваних постанов, і не спростовані доводи представника скаржника про ознайомлення зі змістом оскаржуваних постанов 11.12.2018 року, і враховуючи направлення до суду цієї скарги поштою 18.12.2018 року, то представником скаржника не пропущений 10-тиденний строк на оскарження вказаних постанов.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Так згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року у цивільній справі №640/1538/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 12.12.2012 року в гривневому еквіваленті позику у розмірі 1001108 грн. 97 коп., судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.
На підставі вказаного рішення суду 05.06.2015 року позивачу було видано два виконавчі листи №640/1538/15-ц про стягнення 1001108 грн. 97 коп. та судового збору 3654 грн. 00 коп.
За заявою стягувача на підставі вказаних виконавчих листів постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Марченко О.М. від 18.06.2015 року відкрито виконавче провадження ВП№47898649 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1001108 грн. 97 коп., та постановою 18.06.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №47898914 про стягнення судового збору у розмірі 3654 грн.
В ході примусового виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року проведено електронні торги, які відбулися 16 вересня 2016 року - 18 вересня 2016 року. Згідно з протоколом проведення електронних торгів №198246 спірна квартира реалізована за ціною 1 576 316 грн. 70 коп., переможцем вказаних торгів став ОСОБА_5 , на ім`я якого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. видано Свідоцтво про право власності за реєстровим №3751.
У зв`язку з реалізацією вказаного майна 14 листопада 2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року (справа 640/15430/16-ц) в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_5 , Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів недійсними щодо реалізації спірної квартири - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року (справа №640/15430/16-ц) рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсними: електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 та Свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. 05 жовтня 2016 року за реєстровим №3751 на ім`я ОСОБА_5 .

При цьому, вказане рішення апеляційного суду від 19.10.2017 року набрало законної сили з моменту його проголошення, незважаючи на подальше оскарження відповідачами вказаного рішення апеляційного суду в касаційному порядку.

Таким чином, торги, на яких відбувся продаж спірної квартири в рахунок погашення заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року (справа №640/1538/15-ц), визнано недійсним рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017, а рішення Київського районного суду м. Харкова (№640/1538/15-ц) про стягнення заборгованості за договором позики залишилося невиконаним боржником.

15.08.2018 до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 , в якому вона просила відновити виконавче провадження у зв`язку з тим, що фактично виконання рішення відбулося за рахунок іншої особи.

Постановою начальника Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.09.2018 року скасовано постанову ст..державного виконавця Марченко О. про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2016 року та зобов`язав державною виконавця виконати дії, спрямовані на повне фактичне виконання даного судового рішення. Постанова мотивована тим, що виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року (справа №640/1538/15-ц) відбулось не за рахунок боржника ОСОБА_1 , а за рахунок іншої особи - покупця квартири ОСОБА_5 .

На підставі цієї постанови старший державний виконавець Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Марченко О.М. виніс постанову від 24.09.2018 року про скасування процесуального документу від 14.11.2016 року та продовжив примусові дії з виконання виконавчого документу.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема: обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Як зазначалось вище, електронні торги, на яких відбувся продаж спірної квартири в рахунок погашення заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року (справа №640/1538/15-ц), були визнані недійсними рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017, яке набрало законної сили з моменту його проголошення та мало такий статус до його перегляду в касаційному порядку Верховним Судом, яке відбулось лише 05.06.2019 року.

Таким чином, судовим рішенням, а саме рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017, яке мало статус законного в період з 19.10.2017 до 05.06.2019 року, були встановлені незаконність процедури проведення електронних торгів, і свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. 05 жовтня 2016 року за реєстровим №3751 на ім`я ОСОБА_5 також визнано вказаним судовим рішенням недійсним.

Отже, рішення апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року потягло за собою правові наслідки, згідно з якими переможець торгів (покупець) ОСОБА_5 перестав бути власником спірної квартири з 19.10.2017 року, а спірна квартира знову залишилася у власності боржника ОСОБА_1 .

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року по справі №640/1538/15-ц про стягнення заборгованості за договором позики боржником є саме ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи, що електронні торги, на яких відбувся продаж спірної квартири в рахунок погашення заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року, були визнані недійсними рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017, а спірна квартира знову залишилася у власності боржника ОСОБА_1 , то фактично рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року не було виконано боржником ОСОБА_1 , а кошти, які були сплачені переможцем торгів (покупцем) ОСОБА_5 , після визнання електронних торгів та свідоцтва про право власності на дане нерухоме майно від 05 жовтня 2016 року на ім`я ОСОБА_5 , - набули ознак безпідставно набутого майна, оскільки після рішення апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 ці кошти стягувач вже зберігала без достатньої правової підстави. При цьмоу правовідносини, які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 після визнання торгів недійсними не стосуються боржника. Таким чином, дійсно за вище вказаних обставин рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року по справі №640/1538/15-ц про стягнення заборгованості за договором позики залишилося невиконаним саме боржником ОСОБА_1 (за рахунок її майна). Сам по собі факт того, що на момент винесення постанови начальника Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.09.2018 року та постанови старшого державного виконавця Марченко О.М. від 24.09.2018 року про скасування процесуального документу від 14.11.2016 року не були повернуті стягувачем грошові кошти покупцю ОСОБА_5 від купівлі-продажу спірної квартири на торгах, які були визнані судом недійсними, - не свідчить про виконання саме боржником ОСОБА_1 (за рахунок її майна) рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року про стягнення з неї заборгованості та не спростовує обов`язку саме ОСОБА_1 (за рахунок її майна) виконати рішення суду, а не іншою особою ( ОСОБА_5 ).

Отже, на момент винесення (24.09.2018) начальником Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хабловим В.М. постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.09.2018 року, у нього були законні підстави для скасування постанови ст.державного виконавця Марченко О. про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2016 року та зобов`язання державною виконавця виконати дії, спрямовані на повне фактичне виконання вказаного судового рішення, оскільки дійсно виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року (справа №640/1538/15-ц) відбулось не за рахунок боржника ОСОБА_1 , а за рахунок іншої особи - покупця квартири ОСОБА_5 як наслідок, винесення старшим державним виконавцем Марченко О.М. постанови від 24.09.2018 року про скасування процесуального документу від 14.11.2016 року є також правомірним.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Посилання представника скаржника на те, що виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року про визнання торгів недійсними було зупинено до перегляду справи в касаційному порядку ухвалою ВССУ від 07.12.2017 року, - не свідчить про незаконність постанови начальника Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.09.2018 року та постанови старшого державного виконавця Марченко О.М. від 24.09.2018 року про скасування процесуального документу від 14.11.2016 року, оскільки рішення апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року набуло законної сили з моменту його проголошення, а ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 (справа 640/1538/15-ц, н/п 2-зз/640/8/18) за заявою представника боржника скасувано заходи забезпечення позову встановлені Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2015 року у цивільній справі №640/1538/15-ц, якою заборонено вчиняти дії, направлені на відчуження нерухомого майна спірної квартири, тому за існування постанови від 14.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження, у начальника Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. були правові підстави для скасування постанови ст.державного виконавця Марченко О. про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2016 року. При цьому, зупинення виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року про визнання торгів недійсними за вищевказаних обставин не перешкоджало скасувати постанову ст.державного виконавця Марченко О. про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2016 року, але якщо боржник вважав, що в період зупинення вказаного рішення апеляційного суду були порушені його права через проведення відносно нього виконавчих дій, то він мав право оскаржити виконавчі дії, які проводились відносно нього.

Посилання представника скаржника на те, що рішення апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року не є само по собі підставою для відновлення виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , оскільки предмет спору в ньому інший, - не є переконливим, оскільки судом вже зазначались обставини та підставі, які існували на момент винесення оскаржуваних постанов та були достатніми для прийняття відповідних постанов. По-друге, розгляд справи про стягнення заборгованості закінчився ухваленням рішення суду від 18.03.2015 року (справа №640/1538/15-ц), тому в цій справі вже не могли розглядатися інші справи позовного провадження, зокрема, про визнання торгів недійсними (справа №640/15430/16-ц), разом з тим, це не виключає можливості виникнення в процесі виконання рішення суду від 18.03.2015 інших спорів, пов`язаних з виконанням такого рішення, зокрема, це справа №640/15430/16-ц про визнання недійсними електронних торгів, на яких відбувся продаж спірної квартири в рахунок погашення заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року. Таким чином, постанова начальника Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.09.2018 року та постанова старшого державного виконавця Марченко О.М. від 24.09.2018 року про скасування процесуального документу від 14.11.2016 року були винесені законно та обґрунтовано, спрямовані на недопущення можливого невиконання боржником рішення суду про стягнення з неї заборгованості.

При цьому, постановою Верховного Суду від 05.06.2019 року (справа №640/15430/16-ц) рішення апеляційного суду Харківської власті від 19.10.2017 р. за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_5 , Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання торгів недійсними скасовано, а рішення Київського районного суду від 31.03.2017 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, - залишено в силі. Однак, постанова Верховного Суду від 05.06.2019 року (справа №640/15430/16-ц) не свідчить про незаконність саме на момент винесення (24.09.2018) постанови начальника Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.09.2018 року та постанови старшого державного виконавця Марченко О.М. від 24.09.2018 року про скасування процесуального документу від 14.11.2016 року, оскільки результати розгляду справи Верховним Судом не могли нікому бути відомими.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, за результатами дослідження наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, оскільки начальник ВДВС та державний виконавець діяли у межах повноважень та на підставі Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог, у зв`язку з чим у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 206,263-265,447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченка Олександра Михайловича, зацікавлена особа: стягувач ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -