Справа № 188/814/20
Провадження № 2/188/320/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя після розлучення,

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 Олена ОСОБА_4 (далі позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розподіл майна подружжя після розлучення.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків виявлених судом.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог зазначеної статті, позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та відповідача, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачкою в позові не зазначено доказів наявності в натурі спірного майна та підстав набуття такого майна у спільну власність.

Крім того, позовні вимоги в частині розподілу рухомого майна не конкретизовані, не вказано яке саме рухоме майно слід присудити позивачці, а яке відповідачу в результаті його розподілу між сторонами.

Крім того, позивачкою не подано документи, які підтверджують право власності на спільне рухоме майно, наприклад правовстановлюючі документи, технічний паспорти, документ про оцінку вартості рухомого майна, відповідно до якої сплачується судовий збір передбачений Законом України «Про судовий збір» від 07 грудня 2017 року № 2246-19.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦПК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4ст. 65 СК).

Однак, у позові не зазначено на підставі яких доказів позивачкою визначено вартість спірного рухомого майна. Тому, позивачці необхідно зазначити, чим підтверджується придбання майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, зокрема чеки, накладні, правовстановлюючі документи на рухоме майно, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна. За таких обставин, позивачці слід конкретизувати зміст позовних вимог у вказаній частині та додати до позовної заяви перелічені вище докази.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За умовами п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлено у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 п. 2 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна що підлягає поділу, яка має бути підтверджена належними доказами.

До матеріалів позову долучено квитанцію № NOK3B3937M від 12 червня 2020 року на суму 4250 гривень, однак визначити суму судового збору, що підлягає сплаті за подання позову майнового характеру, суд позбавлений можливості, оскільки позивачкою не обґрунтовано у позовній заяві та не надано письмових доказів на підтвердження визначеної нею ціни позову.

На підставі викладеного, позовну заяву, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, слід залишити без руху, надавши позивачці можливість усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174-177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя після розлучення залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків шляхом подання нової редакції позовної заяви строк десять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позову без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя П. О. Бурда