Ухвала

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 761/11214/19

провадження № 61-3376ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України», третя особа - Генеральний директор Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» Березовська Людмила Володимирівна про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України», третя особа - Генеральний директор ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» Березовська Л. В., в якому просила суд: поновити її на роботі на посаді редактора І категорії відділу новин редакції інформаційного мовлення відповідача з 21 лютого 2019 року; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 лютого 2019 року по час поновлення на роботі;допустити негайне виконання рішення суду, як незаконно звільненої позивачки з роботи.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона працювала у відповідача на посаді редактора І категорії відділу новин редакції інформаційного мовлення з березня 2017 року.

В лютому 2019 року відповідач звільнив її з займаної посади за пунктом 3 статті 40 КЗпП України. На думку позивачки звільнення її з роботи відповідачем було незаконно, оскільки вона сумлінно виконувала свої посадові обов`язки, при цьому роботодавцем були створені такі умови, що вона позбавлена була можливості виконувати їх своєчасно та якісно, у зв`язку з відключенням її робочого комп`ютера від відповідного програмного забезпечення. Також систематичний характер порушення трудового законодавства зі сторони відповідача полягав у безпідставному відрахуванню з її заробітної плати щомісячної премії, в травні, червні 2018 року. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Генеральний директор Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» Березовська Л. В. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення місцевого суду -залишено без змін.

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

31 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду на виконання вимог ухвали уточнену касаційну скаргу відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначила підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, судами неправильно було застосовано частини другу, третю та четверту статті 32, частину третю статті 40, частину другу статті 147 КЗпП України, а також не застосовано частини першу та другу статті 235 КЗпП України, статті 4-5, 7 та 9 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року; постанову Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». Також заявник вказувала на порушення судами норм процесуального права, а саме, частини третьої статті 12, частини першої статті 81, частини першої та другої статті 83, частини першої, другої та третьої статті 89, статті 128 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 11 березня 2020 року.

У травні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду виправлену редакцію касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/11214/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України», третя особа - Генеральний директор Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» Березовська Людмила Володимирівна про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська