Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/542/19
Провадження № 2/483/81/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Казанлі Л.І.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_3 . Разом з тим останній з 2014 року не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє її права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.

Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на те, що рішення про приватизацію спірної квартири на ім`я позивачки є незаконним, а тому ця квартира є спільною сумісною власністю сторін.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

Позивачка є власницею однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14 червня 2005 року (а. с. 7). Вказане свідоцтво було видано на підставі рішення виконавчого комітету Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 46 від 04 травня 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач, але фактично не проживає там протягом п`яти років, що підтверджується довідкою Козирського старостинського округу № 2 Радсадівської сільської ради за вих. № 183 від 11 квітня 2019 року (а. с. 8), а також актом обстеження будинку від 02 квітня 2019 року, складеного за участю комісії Радсадівської сільської ради та сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 9).

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про недійсність приватизації спірної квартири на ім`я позивачки і при цьому виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжяповністю відмовлено у задоволенні вимог відповідача (а. с. 37-38). Вказаним рішенням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була надана позивачці ОСОБА_1 як вихователю дитячого садка та працівнику колективного господарства «Ольшаньців» і приватизована на підставі її заяви, а тому в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України є її особистою приватною власністю і не підлягає поділу. Під час судового розгляду ОСОБА_3 поясняв, що про приватизацію квартири дружиною він дізнався приблизно восени 2005 року і рішення щодо приватизації він не оскаржував.

Зазначене вище рішення набрало законної сили згідно з постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2020 року, а тому посилання представника відповідача на факт подання останнім касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції на увагу не заслуговують.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: АДРЕСА_2 фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 768 грн 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 червня 2020 року.

Головуючий: