Справа № 128/2578/18
25.06.2020 м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої- судді Саєнко О.Б., при секретарі - Бойко А.А.,
без участі сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву позивача ОСОБА_1 «про стягнення судових витрат у порядку ст. 240 ЦПК» у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
21.12.2019 до Вінницького районного суд Вінницької області надійшла заява позивача ОСОБА_1 «про стягнення судових витрат» у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Дану заяву позивачем умотивовано тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року частково задоволено її позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, щомісячно.
Вказує, що в ході судового розгляду справи нею було зроблено заяву про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 3000 гривень і повідомлено суд, що письмове обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу буде нею подане протягом 5-ти днів з моменту оголошення судового рішення.
Зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з такого: три юридичні консультації клієнта протягом 3 годин - 900 грн.; ознайомлення та вивчення наданих стороною документів- 2 години- 600 грн.; складення заяви про стягнення судових витрат - 0,5 години- 300 грн.;участь в судовому засіданні та підготовка до судового розгляду справи- 1200 грн.(відповідно до розрахунку щодо оплати такої дії в системі безоплатної вторинної правової допомоги).
Вказує, щовказані витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги № 301 від 05 листопада 2019 року, укладеним ОСОБА_1 з адвокатом Воронцовою О.В.;корінцем приходного ордеру про сплату коштів за надання професійної правової допомоги;актом виконаних робіт.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати за надання професійної правової допомоги у даній справі в сумі 3000 гривень.
Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, попередньо через канцелярію суду подала суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, заяву підтримує.
Інші учасники цивільної справи до судового засідання не з`явилися , по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, заяв про розгляду заяви у їх відсутності або відкладення судового засідання до суду не надходило.
Суд, вважає за можливе проводити розгляд заяви у відсутності не з`явившихся осіб.
Дослідивши матеріали справи № 128/2578/18, суд прийшов до такого висновку.
Судом установлено, що 19.09.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.01.2019 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, тобто по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісяця, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 19 вересня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 704 і сімсот чотири) грн. 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування понесених нею витрат на правничу допомог, грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. ( а.с.35-36).
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2019 скасовано вищезазначене заочне рішення від 18.01.2019, справу призначено до розгляду ( а.с.123-125)
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця: с. Стіна, Томашпільського району Вінницької області, працюючого в ТОВ «Мур», на посаді «виконавець робіт», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 19 вересня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. ( а.с.170-176).

Судом установлено, що 05.11.2019 між ОСОБА_1 та адвокатом Воронцовою О.В. було укладено договір на надання правничої допомоги (а.с. 181), згідно даного договору позивач сплатила адвокату гонорар у розмірі 3 000 гривень.

У позові позивачем зазначено, що вона у зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом понесла витрати за надання правової допомоги, докази на підтвердження розміру понесених витрат будуть надані судом додатково.

Як убачається з розрахунку судових витрат ( акту виконаних робіт), квитанції № 301 від 05.11.2019 року, позивачем сплачено адвокату Воронцовій О.В. за надання правничої допомоги 3 000 гривень.

Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає консультування замовника, ознайомлення з документами, наданими замовником, вивчення нормативної бази, судової практики в ході підготовки до судового розгляду цивільної справи, складання позовної заяви, участь у судових засіданнях.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/455/19.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Судом установлено, що відповідачам (представником) не було надано заяву про зменшення розміру судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп. є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на те, що справа є незначної складності. Крім того, оцінка дій, що полягали у «консультаціях», «ознайомленні з документами», «скаладання позовної заяв та даної заяви», «участь у судових засіданнях», вказує на їх відповідність критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України.

Тому, з огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що дана заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 263-265, 270, 273, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі 3 000 ( три тисячі) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з урахуванням положень, викладених в пункті 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Повний текст додаткового рішення суду складено 26.06.2020.

Суддя: О.Б. Саєнко