Провадження №2/447/259/20
Справа №447/3024/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

заочне

11.06.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

секретаря Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30.03.2019р. о 20 год. 38 хв. в м. Новий Розділ сталася дорожньо - транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Мercedes -BENZ» НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на проспекті Шевченка, перевищив швидкість, не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на електроопору та дорожній знак та зіткнувся з автомобілем ГАЗ -24, державний номерний знак НОМЕР_3 , який від удару відкинуло в належний позивачу автомобіль марки «Аudi 100», державний номерний знак НОМЕР_4 , який стояв припаркований біля будинку АДРЕСА_1 НОМЕР_5 на проспекті Шевченка в м. Новий Розділ, внаслідок чого електроопора, дорожній знак, та вказані автомобілі буди пошкоджені. В належному позивачу автомобіль марки «Аudi 100», державний номерний знак НОМЕР_4 пошкоджено всю задню частину автомобіля.

Як вбачається з рапорта поліцейського СРПП №4 та постанови серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 керував вказаним вище транспорним засобом без водійських прав, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу страхування цивільної відповідальності, а батько правопорушника ОСОБА_3 , який прибув на місце ДТП (після затримання сина), на запитання поліцейського повідомив, що автомобіля йому не давав.

13.05.2019р. Миколаївським районним судом Львівської області винесено постанову в справі №447/803/19 відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення в тому числі передбаченого ст. 124,130 КУпАП, а також встановлено вище вказані обставини.

Внаслідок вчиненого правопорушення позивачу завдано матеріальну шкоду, що полягає у пошкодженні його майна- автомобіля марки «Аudi 100», державний номерний знак НОМЕР_4 , яка відшкодована йому тільки в листопаді 2019р. МТСБУ.

Отже, встановлено і не підлягає доказуванню згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, що ДТП вчинено водієм - ОСОБА_2 , який керував автомобілем свого батька ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, без водійських прав, без реєстраційного документу на транспортний засіб, без поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначене дає підстави вважати, що ОСОБА_2 неправомірно володів транспортним засобом, яким вчинив ДТП, однак неправомірному заволодінню ним транспортним засобом, сприяла недбалість її власника -батька правопорушника - ОСОБА_3 , а тому шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно.

Внаслідок вчиненого правопорушення позивачу завдано моральну (немайнову) шкоду, що полягає у пошкодженні (знищенні) його майна - автомобіля марки «Аudi 100», державний номерний знак НОМЕР_4 .

Слід зазначити, що автомобіль марки «Аudi 100», державний номерний знак НОМЕР_4 , який належав позивачу на праві власності, використовувався ним в роботі та для доїзду на роботу та по роботі, оскільки він працює торговельним агентом в ТзОВ «Торговий дім АВ і його ділянка роботи стосується отримання заявок та доставка товару по Самбірському, Старосамбірському, Турківському районах, а також для відвідування батьків, рідних і відпочинку.

Внаслідок пошкоджень, які отримав його автомобіль під час ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_2 , автомобіль марки «Аudi 100» не підлягав експлуатації, а тому позивач був вимушений, тай залишається надалі вимушеним користуватися громадським транспортом, що заледве не привело до звільнення та пов`язаних з цим переживань (так як робота нерозривно пов`язана з користування автомобілем), а також вплинуло на його мобільність та успішність, а відтак відбулося певне обмеження у належному здійсненні своїх трудових обов`язків, що в свою чергу вплинуло на його ділову репутацію, а відтак привело до значних змін в його житті. Витрачаючи час на добирання/доїзд в позивача не залишилось часу, який він раніше (до ДТП) присвячував сім`ї, рідним батькам, що в свою чергу є також вимушеними і не приємними змінами в його житті та порушенням звичних для позивача зв`язків з рідними та оточуючими людьми. Зазначене завдає значного душевного болю та переживань. Більше того внаслідок переживань через пошкодження належного йому автомобіля. Позивач втратив звичний спосіб життя, здоровий сон, появилися головні болі, у зв"язку з чим просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, а також сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні позовній заяві та просив таку задоволити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В рахунок вказаних обставин, в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 передбачено, що «у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується».

Крім того, пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б у своєму взаємозв`язку, належно, допустимо та достовірно, давали суду можливість зробити висновок про те, що неправомірними діями відповідачів позивачу було завдано моральної шкоди, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2,81,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 19.06.2020 року

Суддя Карбовнік І. М.