Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1930/18
Провадження по справі № 2/514/136/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Кравченко П.А.,

за участі секретаря Мельниченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тарутинської селищної ради Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення, та визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В:

З уточненим позовом до суду звернувся позивач ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до відповідача Тарутинської селищної ради, за участі третьої особи ОСОБА_3 про визнання не законним та скасування рішення Тарутинської селищної ради, визнання недійсним договору оренди землі, в якому просить суд, визнати незаконним та скасувати рішення Тарутинської селищної ради від 03 грудня 2015 року №36/1-VII, визнати договір оренди землі укладений між Тарутинською селищною радою та ОСОБА_3 від 15 грудня 2015 року недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Тарутинської селищної ради від 03 грудня 2015 року було передано ОСОБА_3 в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0826 га, кадастровий № :02:001:0292.

На підставі вказаного рішення між відповідачем та ОСОБА_3 був укладений договір оренди. Вказаний договір не був затверджений на пленарному засіданні Тарутинської селищної ради, що є підставою для визнання його недійсним з моменту укладання.

Наведене в сукупності зумовило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивача не визнає, вважає, що права позивача ніяким чином не порушені. Правовідносини які виникли є земельними, виникають між власниками земельної ділянки та її землекористувачами. Позивач ніякого відношення до земельної ділянки не має.

Ухвалою суду від 02.01.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 листопада 2015 року ТОВ «Тека» продало ОСОБА_3 нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 77,7 кв/м.

Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні продавця, згідно договору оренди від 02.02.2015 року, адреса земельної ділянки , АДРЕСА_2 . (а.с. 180-181).

Рішенням Тарутинської селищної ради від 03.12.2015 року, було вирішено передати ОСОБА_3 в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0826га, кадастровий №:02:001:0292. Тарутинському селищному голові укласти довгостроковий договір оренди земельної ділянки не 49 років з ОСОБА_3 . Встановити орендну плату 6% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. (а.с.8).

15 грудня 2015 року Тарутинською селищною радою було укладено договір оренди землі з ОСОБА_3 , відповідно до якого, в оренду передається земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 49 років.(а.с.4-6).

Рішенням Тарутинської селищної ради від 26.01.2017 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у виділені земельної ділянки адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0826 га, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка перебуває у довгостроковій оренді на 49 років, яка була передана ОСОБА_3 , згідно рішення Тарутинської селищної ради від 03.12.2015 року.(а.с.19).

Відповідно до п.34,43 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.Істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України,

Відповідно до ст. 134 Земельного кодексу україни, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

В Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009 (справа №1-9/2009) зазначено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність. Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу від 27 листопада 2015 ОСОБА_3 придбав нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 77,7 кв/м. Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, яка знаходилась у користуванні продавця, згідно договору оренди від 02.02.2015 року, адреса земельної ділянки, АДРЕСА_2 . Рішенням Тарутинської селищної ради від 03.12.2015 року, було вирішено передати ОСОБА_3 в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0826га, кадастровий № :02:001:0292. Вказаним рішенням також було вирішено Тарутинському селищному голові укласти довгостроковий договір оренди земельної ділянки на 49 років з ОСОБА_3 та встановити орендну плату 6% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. 15 грудня 2015 року Тарутинською селищною радою на підставі вказаного рішення було укладено договір оренди землі з ОСОБА_3 .

Згідно, договору оренди землі, від 12 грудня 2015 року земельна ділянка, якій присвоєно кадастровий номер :02:001:0292, відноситься до земель для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Таким чином, оскільки питання регулювання земельних відносин та передача земельних ділянок комунальної власності у оренду громадянам та юридичних осіб, віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування, враховуючи, що позивачами не надано доказів на підтвердження, що Тарутинська селищна рада при ухвалені рішення від 03 грудня 2015 року та укладання договору оренди землі від 12.12.2015 року діяла в порушення вищезазначених законодавчих атів, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим, у задоволені позову необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 3-5, 12-13, 258, 268, 272, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тарутинської селищної ради Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення, та визнання договору оренди землі недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24 червня 2020 року.

Суддя П.А. Кравченко