Номер провадження 2/754/4093/20
Справа №754/1831/20
10 червня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової В.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 в лютому 2020 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 з вимогами визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи заяву тим, що вищевказана квартира належить позивачці на праві приватної власності, на підставі договору купівлі -продажу квартири від 17.10.2019 року, укладеному між позивачкою та ОСОБА_3 . Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Андрущенко Л.М. та зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером № 3770. В результаті укладення зазначеного договору позивачка набула право власності на вказану квартиру. Відповідно до умов Договору продавець зобов`язався після укладення цього Договору в строк до 01.12.2019 зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих в квартирі осіб, яка є предметом продажу, проте станом на час звернення до суду зобов`язання, щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2 продавцем не виконані, що порушує права позивача, як нового власника квартири в частині вільного розпорядження власністю. Позивачка неодноразово намагалась з`ясувати місце проживання відповідачки, проте всі спроби виявились марними, а відтак враховуючи наведене, приймаючи до уваги відсутність альтернативних варіантів усунути порушення прав нового власника квартири, з метою захисту права власності, щодо вільного володіння, розпорядження та користування власним майном, позивачка змушена звернутись до суду.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 14.02.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого розгляду.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
В судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала, просивши про її задоволення, надаючи пояснення посилалась на обставини, що викладені в позовній заяві.
Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання.
Відзиву на позовну заяву від відповідачки до суду не надходило.
За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідачка належним чином повідомлялась судом про розгляд справи.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши зміст позовної заяви та дослідивши матеріали справи суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачки по справі на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст.280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову з огляду на наступне.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до договору купівлі - продажу від 17.10.2019, ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_1 . Предмет договору загальною площею 43, 4 кв.м., у тому числі житловою площею 18, 1 кв.м., складається з однієї житлової кімнати.
Відповідно до п. 22 Договору вказано, що продавець зобов`язується зняти з реєстрації місця проживання/перебування усіх осіб, зареєстрованих за адресою предмету договору в строк до 01 грудня 2019 року включно.
Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями наданими Відділом з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Деснянської РДА, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в спірній квартирі з 03.10.1996 по теперішній час.
Отже, станом на день подачі позову продавець зобов`язання, щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4 , не виконав, таким чином порушивши права позивача, як власника квартири в частині вільного розпорядження власністю.
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Власникові, згідно зі ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час.
Право власності позивача на квартиру, а саме вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку на підставі договору купівлі-продажу.
Виходячи з вказаного, вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.41, 47 Конституції України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-83, 128, 141, 259, 263-265, 268, 280-289, 354, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: