КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року

місто Київ

Унікальний номер справи № 753/3803/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/5693/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Стрижеуса А.М.

при секретарі Гойденко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу (додаткова) Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року, постановлену під головування судді Сирбул О.Ф. у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Заєць Анатолія Миколайовича, старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка Максима Романовича, заінтересована особа: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ»,

в с т а н о в и в :

ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві та старшого державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. по виконанню ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2015 по виконавчому провадженню ВП № 46234623 від 29.01.2015. Питання розподілу судових витрат не вирішено.

21.01.2020 ОСОБА_1 подав заяву, у якій просив ухвалити додаткове судове рішення про стягнення на його користь понесених судових витрат у зв`язку із розглядом скарги у сумі 762 грн, які складаються із судового збору за подачу скарги 122 грн, судового збору за подачу апеляційної скарги - 320 грн та судового збору за подачу касаційної скарги - 320 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2020 заяву задоволено частково. Стягнуто з Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 122 грн, сплачений ним при подачі скарги до суду першої інстанції. У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви у повному обсязі. Посилається на порушення норм процесуального права. А саме, суд неправильно визначив, що питання стягнення судового збору, сплаченого за подачу апеляційної та касаційної скарги має вирішуватися відповідно судом апеляційної та касаційної інстанції. Питання повернення судового збору вирішується судом, який вирішував питання про відкриття провадження у справі чи розглядав справу по суті. Суд не врахував роз`яснення, викладені у п. 37, 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014, згідно з якими, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали (додаткова) суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг, суд першої інстанції виходив з того, що вирішенням питання про повернення таких сум мають займатися відповідний суд апеляційної та касаційної інстанцій.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За матеріалами справи встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2015 скаргу ОСОБА_1 задоволено. Проте ухвала суду скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2016 з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою суду від 05.04.2017 після нового розгляду справи скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу та сплатив 320 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.08.2017 ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу передано на новий розгляд.

Після нового розгляду справи ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби задоволено.

Відтак при ухваленні рішенні суд мав вирішити питання і про стягнення всіх судових витрат, які поніс заявник у зв`язку з розглядом його скарги, у тому числі і у суді апеляційної інстанції.

Крім того, ОСОБА_1 оскаржував у касаційному порядку ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2017, якою заявнику було запропоновано усунути недоліки поданої апеляційної скарги сплативши судовий збір. При подачі касаційної скарги ОСОБА_1 судовий збір не сплачував. Проте, постановою Верховного Суду від 17.01.2019 у задоволенні касаційної скарги відмовлено та стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 320 грн.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, вимога останнього про повернення судового збору, який ним не сплачувався при подачі касаційної скарги, не грунтується на вимогах чинного цивільного процесуального законодавства.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови ухвалити додаткове судове рішення щодо судових витрат, понесених при апеляційному та касаційному розгляді справи скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 320 грн, а у задоволенні вимог про стягнення судового збору, за подачу касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2017 відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу (додаткова) Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року в частині відмови у вирішенні питання про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат за подачу апеляційної та касаційної скарг скасувати.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 320 грн.

У задоволенні вимоги про стягнення судового збору за подачу касаційної скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 16.06.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

А. М. Стрижеус