Справа № 452/1092/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" лютого 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та житлово-будівельного кооперативу «Меблевик», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - виконавчий комітет Самбірської міської ради, про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Рабіновича М.П.,

представників відповідача адвокатів Михалойка Б.І. та ОСОБА_2 В.Т.,

встановив:

ОСОБА_1 28 березня 2019 року пред`явила до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ) та житлово-будівельного кооперативу «Меблевик» (далі ЖБК «Меблевик») позов про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої та виданої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 13 вересня 2011 року № 5.

У обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилалася на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року у справі № 452/2986/13, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2015 року, за нею, ОСОБА_3 , було визнано право на членство у ЖБК «Меблевик» та право на включення її до контрольного списку членів вказаного ЖБК для отримання квартири.

Згідно постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду у справі № 452/2469/16-ц від 5 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано членом ЖБК «Меблевик».

Разом із тим, їй позивачу, із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 19 липня 2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Самбірської міської ради Качмар Оленою Іванівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру, розташовану на другому поверсі п`ятиповерхового будинку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ; 20 липня 2017 року цим же реєстратором прийнято рішення про реєстрацію та зареєстровано право приватної власності на квартиру, розташовану на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку за вказаною адресою; 24 липня 2017 року цим же реєстратором зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру, розташовану на другому поверсі цього ж будинку за ОСОБА_5 .

Згідно вказаних відомостей з Державного реєстру речових прав, однією з підстав виникнення права власності у всіх перелічених осіб була Декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ЛВ № 5, видана Інспекцією ДАБК у Львівській області від 13 вересня 2011 року.

Тобто, із наведеного видно, що протягом липня 2017 року у житловому будинку АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі ЖБК «Меблевик», було зареєстровано право власності на ряд квартир на підставі, зокрема, вказаної декларації.

Поряд з тим, у провадженні Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001121 від 26 жовтня 2013 року за фактом вчинення ОСОБА_6 головою ЖБК «Меблевик» злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, а саме, головою правління ЖБК «Меблевик», будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями, з метою введення в експлуатацію 45-квартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який перебуває на балансі ЖБК «Меблевик», 12 вересня 2011 року вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, а саме, у декларацію про готовність об`єкта до експлуатації вказаного житлового будинку, вніс у пункти 3,4,6,7 та 8 неправдиві відомості про відповідальних за проведення будівництва осіб та організацій, а в п. 11 Декларації дату початку будівництва вересень 2005 року, що не відповідає дійсності і заповнену та видану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації з внесеними завідомо неправдивими відомостями ОСОБА_6 13 вересня 2011 року подав для затвердження в інспекцію ДАБК у Львівській області.

Тобто, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив службове підроблення, а саме вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 1 серпня 2014 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до 1-3 категорії складності та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Інспекції ДАБК повертають декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовнику, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причин у строк, передбачений для реєстрації.

При цьому, ч. 10 ст. 39 цього ж Закону встановлено, що саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

У той же час Постановою КМУ від 13 квітня 2011 року № 461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації ДАБІ та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до п. 22 цього Порядку, у разі виявлення органом ДАБК наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з такого виявлення.

Відповідно до п. 79 цього Порядку у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних, наведених у зареєстрованій Декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, реєстрація такої Декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації.

Проте, вказана декларація була подана так і зареєстрована з недостовірними відомостями, й на підставі підробленого документа було проведено державну реєстрацію права власності на квартири.

Ураховуючи наявність підтверджених обставин щодо недостовірності даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а також з огляду на невиконання ЖБК «Меблевик» судових рішень у справах № 452/2986/13-ц та 452/2469/16-ц реєстрація вказаної декларації має бути скасована.

Також, згідно рішення «Про затвердження акту міжвідомчої комісії при виконкомі Новокалинівської міської ради» від 24 січня 2019 року № 23 та акта міжвідомчої комісії при виконкомі Новокалинівської міської ради про обстеження будинку АДРЕСА_2 її, позивачки, будинок є непридатним для проживання, не підлягає ремонту та підлягає зносу, процент зносу будинку в цілому складає 90 відсотків.

Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 2 травня 2019 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 21 травня 2019 року.

Відповідач ЖБК «Меблевик» подав відзив про заперечення позову, посилаючись на те, що із постанови Верховного Суду видно, що питання про вступ ОСОБА_1 до ЖБК вирішувалося, але у цій постанові не зазначено, що вступ ОСОБА_1 до ЖБК було позитивно вирішено, не зазначено назву рішення загальних зборів ЖБК про прийняття її в члени та не зазначено номер і дату рішення виконавчого комітету про затвердження рішення загальних зборів ЖБК про прийняття ОСОБА_1 в члени кооперативу.

Вступ ОСОБА_1 до ЖБК «Меблевик» вирішувалося, однак не було вирішено до кінця, оскільки рішення загальних зборів членів кооперативу не затвердив виконавчий комітет Самбірської міської ради, як це вимагає ст. 141 ЖК України та Примірний статут ЖБК, по тій причині, що рішення загальних зборів було незаконним, а відтак ОСОБА_1 не є членом кооперативу.

Декларація про готовність об`єкта до експлуатації житлового будинку кооперативу у АДРЕСА_1 була зареєстрована у Департаменті Державного архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 23 вересня 2011 року і учасниками правовідносин щодо реєстрації Декларації є ЖБК «Меблевик» та Департамент ДАБІ у Львівській області.

Так, ОСОБА_1 оскаржує декларацію, яка є правовим актом індивідуальної дії, який породжує права та обов`язки тільки для тих суб`єктів чи визначеною цим актом певного кола суб`єктів, яким його адресовано і у даному випадку суб`єктами є виключно ЖБК «Меблевик» і Департамент державної житлово-будівельної інспекції у Львівській області.

Відтак, ОСОБА_1 не є учасником в переданих на вирішення до суду публічно-правових відносинах щодо реєстрації Декларації про готовність житлового будинку до експлуатації; вона не володіє у цих відносинах певним обсягом прав; реєстрація Декларації не є неправомірним зазіханням на її права, внаслідок чого належні позивачці права можуть бути порушеними.

У такому випадку ОСОБА_1 не є носієм порушеного права, не є учасником публічно-правових відносин по реєстрації декларації, а отже, не є суб`єктом права на судовий захист.

Обраний позивачкою спосіб захисту не призведе до захисту порушених, на її думку інтересів, оскільки дії відповідача по реєстрації декларації вичерпали свою дію після реєстрації, право власності на об`єкти нерухомості перейшли до фізичних осіб і, відповідно, доводи позивача щодо зазначених порушень, допущених відповідачем, повинні оцінюватися при оспорюванні правомірності набуття особами права власності на такі об`єкти нерухомості, оскільки виникає спір про цивільне право.

Право власності на квартири у житловому будинку кооперативу у АДРЕСА_1 набули члени кооперативу і це право власності належним чином зареєстроване, що підтверджується Витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Також, у п. 11 Декларації зазначено термін будівництва з вересня 2005 року по листопад 2010 року, тому що у вересні 2005 року було поновлено дозвіл ДАБК на ведення будівельних робіт, попередній дозвіл на будівництво, який був виготовлений ВАТ «Самбірський меблевий комбінат» був залишений у приміщенні акціонерного товариства, після банкрутства якого, власником стала інша особа, який заборонив вхід на територію підприємства.

Оскільки, дозвіл на будівництво будинку був поновлений у 2005 році то і в п. 11 Декларації зазначено, що будівництво розпочалося саме в цьому році.

Отже, помилки, які були допущені при заповнені пунктів 3, 4, 6, 7, 8. та 11. Декларації не є такими, які можуть ставити під сумнів придатність житлового будинку для надійної та безпечної експлуатації та прийняття в експлуатацію.

Щодо посилання позивачки про те, що ЖБК «Меблевик» не виконуються два судові рішення, то рішенням суду від 23 грудня 2014 року у справі 452/2986/13-ц тільки визнано її право на членство в кооперативі, а не визнано її членом кооперативу. Рішення суду від 12 грудня 2016 року у справі № 452/2469/16-ц скасоване постановою Верховного Суду 5 вересня 2018 року у частині надання ОСОБА_1 двохкімнатної квартири.

На даний час ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які користуються переважним правом на вступ до існуючого кооперативу, оскільки вона не відноситься до кола осіб, передбачених ст. 145 ЖК України, п. 31,37,43,51,56 Примірного статуту ЖБК, а тому не має права бути прийнятою у члени вже існуючого кооперативу.

Відповідач Державний архітектурно-будівельна інспекція України 28 травня 2019 року подала відзив про заперечення позову, посилаючись на те, що вважає, що на час виникнення правовідносин у сфері містобудівної діяльності 13 вересня 2011 року реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, - норми діючого законодавства не передбачали, як наслідок в разі невідповідності зазначених в декларації даних і внесеної в неї інформації дійсним даним, скасування декларації про початок виконання будівельних робіт.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності від 20 листопада 2012 року № 5496 до Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» внесено зміни, зокрема його доповнено ст. 39-1, яка визначає, що у разі виявлення інспекцією ДАБК факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, тільки у такому випадку реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією ДАБК у порядку, встановленому КМУ. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Таким чином, не думку відповідача, принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів є загальним принципом права.

У зв`язку з чим відповідач вважає недоцільним перевіряти факт порушення декларантом законодавства у сфері містобудування, оскільки це не має правового значення, адже на час виникнення спірних правовідносин таких наслідків, як скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації за подання недостовірних даних у декларації не існувало.

Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 8 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 19 вересня 2019 року.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з таких підстав.

Із Декларації про готовність об`єкта до експлуатації 45-квартирного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , ІІІ категорії складності, зареєстрованої 13 вересня 2011 року за № ЛВ 5 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, убачається, що замовником є ЖБК «Меблевик», який розташований по вул. Чорновола, 37 а у м. Самборі Львівської області, керівником якого був голова ЖБК «Меблевик» ОСОБА_6 , вказаний об`єкт, а саме АДРЕСА_3 слід вважати закінчений будівництвом та об`єкт готовий до експлуатації (а. с. 32-44).

Із рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року відомо, що за ОСОБА_1 ( до розлучення ОСОБА_7 ) визнано право на членство у житлово-будівельному кооперативі «Меблевик» і визнано право ОСОБА_1 на включення її до контрольного списку членів житлово-будівельного кооперативу «Меблевик» для отримання квартири ( а. с. 22-28).

Із рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року відомо, що визнано протиправною бездіяльність Житлово-будівельного кооперативу (ЖБК) «Меблевик» щодо подання рішення загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу (ЖБК) «Меблевик» у виконавчий комітет Самбірської міської ради про прийняття ОСОБА_8 у члени ЖБК «Меблевик», включення її до контрольного списку цього кооперативу для забезпечення квартирою, забезпечення її 2-х кімнатною квартирою; зобов`язано Житлово-будівельний кооператив (ЖБК) «Меблевик» подати до виконавчого комітету Самбірської міської ради для затвердження рішення загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу (ЖБК) «Меблевик» про прийняття ОСОБА_8 у члени Житлово-будівельного кооперативу (ЖБК) «Меблевик», включення її до контрольного списку цього кооперативу для забезпечення квартирою та забезпечення її 2-х кімнатною квартирою ( а. с. 19-21).

Із постанови Верховного Суду від 5 вересня 2018 року відомо, що рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2017 року у частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Житлово-будівельного кооперативу «Меблевик» забезпечити ОСОБА_1 2-кімнатною квартирою і справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції ( а. с. 13-18).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та оцінивши докази, що були досліджені в судовому засіданні, які були подані сторонами як на підставу своїх вимог та заперечень, суд виходить із такого.

За правилами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 цього Кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини (Справа "Проніна проти України" N 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції станом на 11 вересня 2011 року прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (відмову у реєстрації) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Відповідно до п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року у редакції на 13 квітня 2010 року визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Так, згідно п. 2 цього Порядку прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I - III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Відповідно до п. 8, 9, 11 та 12 вказаного Порядку житлові будинки, побудовані за кошти юридичних і фізичних осіб, можуть прийматися в експлуатацію без виконання внутрішніх опоряджувальних робіт у квартирах та вбудовано-прибудованих приміщеннях, які не впливають на експлуатацію будинків, якщо це обумовлено договором про будівництво, за умови відповідності їх санітарним, протипожежним і технічним вимогам. Перелік внутрішніх опоряджувальних робіт, без виконання яких можливе прийняття в експлуатацію житлових будинків, визначається Міністерством будівництва та житлово-комунального господарства.

На об`єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно із державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання.

Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Урахувавши наведені вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правовідносин, що виникли з приводу подання ЖБК «Меблевик» декларації про готовність до експлуатації 45-квартирного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , та її реєстрації 13 вересня 2011 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

Поданням ЖБК «Меблевик» зазначеної Декларації та її реєстрацією інспекцією ДАБК не порушено права та законні інтереси позивачки.

Навпаки, скасування реєстрації декларації про готовність вказаного об`єкта до експлуатації порушує права та законні інтереси інших членів ЖБК «Меблевик», які на законних підставах мають право на отримання квартир у вказаному будинку, у тому числі і вона претендує на отримання двокімнатної квартири.

Її права та законні інтереси можуть бути захищені шляхом застосування заходів забезпечення позову в іншому провадженні.

Отже, позивачкою ОСОБА_1 обраний спосіб захисту, нібито, порушених її прав та законних інтересів, не відповідає правовідносинам, що склалися між нею та ЖБК «Меблевик» і ДАБІ.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити за недоведеністю позовних вимог у позові ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та житлово-будівельного кооперативу «Меблевик», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - виконавчий комітет Самбірської міської ради, про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_9 , АДРЕСА_4 .

Відповідачі:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України, бульвар Лесі Українки, 26 м. Київ;

Житлово-будівельний кооператив«Меблевик», вул.Чорновола,37«а», м. Самбір;

Представники:

ОСОБА_10 , АДРЕСА_5 . Івана Мазепи, 18, м. Самбір;

ОСОБА_11 , АДРЕСА_6 Івана Франка, 29 АДРЕСА_2 .

Третя особа: виконавчий комітет Самбірської міської ради Львівської області, пл. Ринок, 1, м. Самбір Львівська область.

Повне рішення буде складено 24 лютого 2020 року.

Суддя