РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.06.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Капітонова А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

28.08.2019 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив відібрати дитину ОСОБА_1 , без позбавлення відповідача батьківських прав; стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На підставі заяви ОСОБА_3 від 20.08.2019 року, яка звернулась до служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , яка протягом 6 років веде асоціальний спосіб життя, неналежно утримує та не піклується про свою малолітню доньку. 20.08.2019 року спеціалістами служби у справах дітей спільно із інспекторами Управління патрульної поліції в Херсонській області було здійснено вихід та встановлено, що відповідач неналежно утримує свою малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитину влаштовано до педіатричного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є. Є. Карабелеша» та поставлено на облік служби у справах дітей, як таку що перебуває у складних життєвих обставинах.

Ухвалою від 02.12.2019 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

30.01.2020 року ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала.

Ухвалою від 30.04.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шо підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

20.08.2019 року ОСОБА_3 звернулась до служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , яка протягом шести років веде асоціальний спосіб життя, та неналежно утримує, не піклується про свою малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.08.2019 року спеціалістами служби у справах дітей спільно із інспекторами Управління патрульної поліції в Херсонській області було здійснено вихід та встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає ОСОБА_2 , яка неналежно утримує свою малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З акту обстеження умов проживання від 20.08.2019 року вбачається, що санітарно-гігієнічний стан приміщення не задовільний, будинок знаходиться в аварійному стані (небезпечні сходи та підлога для проживання дитини), З акту обстеження умов проживання від 20.08.2019 року вбачається, що санітарно-гігієнічний стан приміщення не задовільний, будинок знаходиться в аварійному стані (небезпечні сходи та підлога для проживання дитини), що свідчить про неналежне виконання батьківських обов`язків. свідчить про неналежне виконання батьківських обов`язків.

20.08.2019 року розпорядженням № 91-В Суворовської районної у м. Херсоні ради малолітню ОСОБА_1 відібрано у матері та влаштовано до педіатричного відділення комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є. Є. Карабелеша».

Згідно наказу Суворовської районної у м. Херсоні від 13.02.2020 року №7 малолітню ОСОБА_1 тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 13.09.2019 року №112 визначено за доцільне відібрання у ОСОБА_2 дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дитини існували умови, загрозливі для здоров`я і морального виховання малолітніх дітей і були підстави для відібрання їх від батьків. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідача, оскільки умови для їх проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров`я та морального виховання дітей.

За ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені представником позивача позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Крім того, суд роз`яснює, що згідно ч.3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 352 ЦПК України, ст. 150, 152, 155, 164, 170 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради органу опіки та піклування Суворовського району м.Херсона в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.08.2019 року та до повноліття дитини на користь фізичної особи, яка буде утримувати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.М. Єпішин