Справа № 186/2029/19
У Х В А Л А

10 червня 2020 року суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С. ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору завдатку дійсним,

В с т а н о в и л а:

У моє провадження з канцелярії суду надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору завдатку дійсним.

20 травня 2020 року ухвалою судді Кривошеї С.С. вищезазначена цивільна справа була прийнята у провадження та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Маючи внутрішнє переконання, що мною не може бути розглянута вищевказана цивільна справа об`єктивно та неупереджено, я як суддя, яка діє від Імені України, виходячи з принципів верховенства права та рівності учасників процесу, прийшла до висновку, що не повинна приймати рішення в тому числі і в вищевказаній цивільній справі, так щоб у кожного спостерігача не виникали б сумніви в неупередженості судді та суду в цілому, що є певним принципом поведінки судді при ухваленні судового рішення, які передбаченні Бангалорськими принципами поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23.

Статтею 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема якщо у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Аналогічний принцип відображено в частині 1 статті 15 Кодексу суддівської етики.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної вище статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема в рішенні «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, з морально-етичних міркувань, недопущення виникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, для гарантії неупередженого та об`єктивного здійснення правосуддя, уникнення в майбутньому звинувачень зі сторони учасників процесу в упередженості при розгляді даної справи, уникнення конфліктності ситуації, а також те, що ухвалою головуючої судді Кривошеї С.С. вже було задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Кривошеї С.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, та те, що дані справи є однорідними, присутній спір між тими самим сторонами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) про той самий предмет (грошові кошти), тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи, що самовідвід є вмотивованим з обґрунтуванням підстав та з метою попередження можливості скасування рішення з мотивів необ`єктивності та упередженості головуючої, керуючись ст.39 ЦПК України, ст.15 Кодексу суддівської етики, статтею 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суддя

У х в а л и л а:

Задовольнити самовідвід головуючої судді Кривошеї Світлани Станіславівни.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору завдатку дійсним до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: С.С. Кривошея.