Провадження № 2/641/1405/2020 Справа № 641/3599/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 3300 доларів США, а також судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30.03.2018 року ОСОБА_2 було позичено у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3300 доларів США, та складено відповідну розписку, яка була підписана відповідачем особисто. Строк повернення у розписці не вказано.

24.03.2020 року на адресу відповідача ОСОБА_2 була направлена вимога про повернення грошових коштів, яка не була отримана боржником.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив їх задовольнити. Також зазначив, що на теперішній час борг позивачу не повернуто.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визначала частково, а саме в частині боргу в розмірі 1500 доларів США. Та пояснила, що з позивачем вони з дитинства товаришують та у зв`язку з життєвими труднощами у 2007 році вона отримала в борг від позивача грошові кошти, які поступово їй повертала. Точного розміру повернутих конштів та залишку боргу вона не знає, однак ця інформація фіксувалася позивачем. На даний час залишок її боргу перед позивачем становить близько 1500 доларів США. Будь-яких доказів повернення боргу позивачу у вигляді квитанцій чи інших документів вона не має. Також відповідач пояснила, що у 2018 році вона на прохання позивачки скалала боргову розписку щодо суми боргу у розмірі 3300 доларів США. У 2019 році при зустрічі з позивачкою, остання зазначила їй про необхідність повернення боргу, на що вона відповіла згодою, однак не змогла повернути кошти у зв`язку з особистими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, 30.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено розписку, відповідно до умов якої ОСОБА_2 отримала в борг 3300 доларів США, які зобов`язалася повернути позивачу на першу вимогу (а.с. 6).

24.03.2020 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено вимогу про повернення грошових коштів в розмірі 3300 доларів США (а.с. 10).

Частиною 1 ст. 1046ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей, такий правовий висновок викладено у Постанові ВСУ від 18.09.2013 у справі №6-63цс13.

Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, заборгованість відповідача станом на 13.05.2020 становить 3300 доларів США.

Згідно з приписами статті 533 ЦК України валютою виконання грошового зобов`язання є гривня, проте якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зі змісту договору позики вбачається, що предметом позики є грошові кошти, грошовий еквівалент яких визначено в іноземній валюті доларах США, а отже сума, що підлягає сплаті у гривнях, за законом повинна визначатися за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Станом на 13.05.2020 офіційний курс долара США до національної валюти України становив 26,79 грн. за 1 долар США, тобто сума боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 30.03.2018 року становить 88 422 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимо.

Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 30.03.2018 року в розмірі 3300 доларів США, в межах пред`явлених позовних вимог підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 884,22 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263,267,279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором позики від 30.03.2018 року у розмірі 3300 (три тисячі триста) доларів США 00 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 22 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній.

Суддя: М. Ю. Онупко