Справа № 739/1903/19
Номер провадження 2-о/739/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Кочура О.О.,

при секретарі- Худорба Р.Г.,

за участі: заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Ковалевського С.К. ,

свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, мотивуючи заяву тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з народження по теперішній час постійно проживає на території України, в інші держави на постійне місце проживання не виїжджав, громадянства інших держав не має. Паспорт громадянина колишнього СРСР він втратив, з приводу отримання паспорта громадянина України нікуди не звертався. Оскільки відсутні документи, які підтверджують, що заявник був зареєстрований на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду, щоб встановити цей факт. Без встановлення факту постійного проживання на території України на одну із зазначених дат, заявник позбавлений можливості отримати підтвердження того, що він є громадянином України, отримати паспорт громадянина України, мати права та обов`язки громадянина України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на доводи зазначені в заяві та звернув увагу суду на те, що він з самого моменту народження і до моменту розгляду заяви судом, постійно проживає на території Мамекинської сільської ради Новгород-Сіверського району, також постійно працював у колгоспі, про що свідчить довідка з районного трудового архіву. Після проголошення Незалежності України в 1991 році він через зловживання спиртними напоями не отримав вчасно паспорт громадянина України та звернувся до суду із заявою лише тому, що паспорт необхідний для подальшого оформлення пенсії.

Представник заінтересованої особи Ковалевський С.К. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 звертався з письмовою до Новгород-Сіверського районного сектору в Чернігівській області з приводу отримання паспорта, після чого йому було надано письмову відповідь - відмову в оформленні паспорта громадянина України та рекомендовано звернутись до суду.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 являється її рідним братом і дійсно він народився та постійно проживає і працює в с.Мамекине, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області. Починав свою трудову діяльність в колгоспі « Заповіт Ілліча », який в 1991 реорганізовано в ТОВ «Нива». На її думку, брат не отримав паспорта громадянина України лише через зловживання спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що заявник являється його рідним дядьком та постійно проживає і працює на території Мамекинської сільської ради Новгород-Сіверського району. Нікуди з моменту народження не виїжджав, але і не отримав паспорт громадянина України.

Вислухавши вступне слово заявника, представника заінтересованої особи, покази свідків та дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про що зроблено актовий запис за № 37 від 01.12.1958 року (а.с.7). Згідно довідок №259 та №260 від 04.04.2019 року виданих виконкомом Мамекинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на підставі архівних даних погосподарських книг за 1991-1995 роки, особовий рахунок НОМЕР_2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав в с.Мамекине, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області. На даний час ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). Згідно архівної довідки №07-02/90 від 11.04.2019 року та копії трудової книжки, ОСОБА_1 з 01.01.1980 року (станом на 24.08.1991 року включно) постійно працював в ТОВ «Нива» (а.с.10, 23-24). Також, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 (а.с.8). Заявник звертався до Новгород-Сіверського районного сектору Управління державної міграційної служби в Чернігівській області з приводу отримання паспорту громадянина України, його особу було встановлено, але не виявилось можливим підтвердити належність до громадянства України, у зв`язку з тим, що немає документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року, в зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду (а.с.6). За змістом частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Суд розглядає впорядку окремого провадження, зокрема, і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293). Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Пунктом 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Так, встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість видачі паспорту громадянина України, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Таким чином, встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Надані заявником письмові докази та покази свідків, які були допитані в судовому засіданні, суд вважає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання на території України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на території України станом на 24.08.1991року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура