ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року

м. Харків

справа № 632/1593/19

провадження № 22-ц/818/2317/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря:. Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач -Комунальна установа «Первомайський районний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Первомайської районної ради Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Первомайський районний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Первомайської районної ради Харківської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2020 року у складі судді Росоха А.В.,-

в с т а н о в и в:

20 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Комунальної установи «Первомайський районний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Первомайської районної ради Харківської області (далі за текстом - КУ «ПРЦФЗН «Спорт для всіх»), в якому просив поновити його на роботі у відповідача на посаді завідуючого стадіону «Колос» та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 червня 2019 року до моменту поновлення на роботі.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2020року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Вказує, що суд першої інстанції виходив лише з тієї обставини, що він окремо не оспорив законність накладених на нього дисциплінарних стягнень. Також, не враховано, що при поновленні на роботі, у разі звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України, суд зобов`язаний перевірити правильність накладення дисциплінарних стягнень, які враховані при звільненні, незалежно від того, чи оскаржено окремо кожен з наказів.

Крім того, зазначає, що за останній рік до його звільнення, за неналежне виконання посадових обов`язків до дисциплінарної відповідальності він не притягався.

Також судом не з`ясовано в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору. Рішення суду зокрема обґрунтовано тим, що він начебто відмовився отримувати трудову книжку, але в день звільнення він був на робочому місці на виконував свої трудові обов`язки. Вказує, що суд не звернув увагу на ту обставину, що остаточний розрахунок здійснено ще 29 травня 2019 року, а також, що за один проступок, а саме прогул 24.05.2019, йому було 27.05.2019 оголошено догану, і за цей же проступок 30.05.2019 було звільнено.

У відзиві на апеляційну скаргу КУ «ПРЦФЗН «Спорт для всіх» Первомайської районної ради Харківської області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2020 року - без змін.

Відзив мотивовано тим, що позиція, викладена в апеляційній скарзі, є помилковою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що позивача було звільнено наказом від 30.05.2019 року, якому передувало ряд наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позивач тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за відсутність на робочому місці без поважних причин.

Позивача було звільнено з 31.05.2019 і в цей день проведено повний розрахунок, Від отримання трудової книжки позивач відмовився, що підтверджено актом від 30.05.2019 року.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що питання про визнання незаконним та скасування наказу №10-К від 30.05.2019 року КУ «ПРЦФЗН «Спорт для всіх»,яким ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача стадіону «Колос» з 31 травня 2019 року за систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3ст. 40 КЗпП України позивач не ставив, Накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач також не оспорював як до подання позовної заяви так і під час розгляду справи по суті, Відповідачем було дотримано вимоги, передбачені трудовим законодавством, а отже суд не вбачав підстав для задоволення позову.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що наказом № 6-к від 11.10.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача стадіону «Колос» Комунальної установи «Первомайський районний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Первомайської районної ради Харківської області з 11 жовтня 2019 року з оплатою праці згідно штатного розпису (а.с.6).

Згідно наказу № 46-а від 17 квітня 2018 року ОСОБА_1 - завідувачу стадіону «Колос», винесена догана за невиконання наказів директора та невжиттю заходів по частковому поточному ремонту повітряної теплової мережі та пофарбуванню фасаду адміністративної будівлі(а.с.8).

Наказом № 151-а від 19.11.2018 року ОСОБА_1 - завідувачу стадіону «Колос», оголошено догану , з тієї підстави, що 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 в робочий час самовільно полишив своє робоче місце та був відсутній на робочому місці з 09,00 до 12.00, виправданих документів не надав, надати письмові пояснення відмовився., порушив пункт 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та пункт 2,5 посадової інструкції «Функціональні обов`язки» завідувача стадіону «Колос».(а.с.9).

Наказом № 151-б від 21.11.2018 року ОСОБА_1 - завідувачу стадіону «Колос», оголошено догану та позбавлено його преміальних виплат за грудень 2018 року з тієї підстави, що він 20 листопада 2018 року в робочий час самовільно залишив своє робоче місце та був відсутній на робочому місці з 08.00 до 17.00, виправдних документів не надав, надати письмові пояснення відмовився., порушив пункт 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та пункт 2,5 посадової інструкції «Функціональні обов`язки» завідувача стадіону «Колос» (а.с.11).

Наказом № 67 від 27 травня 2019 року ОСОБА_1 , завідувачу стадіону «Колос», оголошено догану за систематичне невиконання своїх обов`язків, покладених на завідувача стадіону «Колос», з тієї підстави, що 24 травня 2019 року він в робочий час самовільно залишив своє робоче місце та був відсутній на робочому місці з 08.00 до 16.00, виправдних документів не надав, надати письмові пояснення відмовився., порушив пункт 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та пункт 2,5 посадової інструкції «Функціональні обов`язки» завідувача стадіону «Колос» (а.с.10).

Наказом № 10-к від 30 травня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача стадіону «Колос» з 31 травня 2019 року за систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с.7). Підставою для наказу є акт про самовільне залишення робочого місця 30.05.2019 року з 08.00 год. до 14.00 год.

Відповідно до копії акту № 4 від 30 травня 2019 року ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення з приводу самовільного полишення робочого місця та відсутності на робочому місці 30 травня 2019 року в період з 08.00 до 14.00 год. та зафіксовано, що ОСОБА_2 відмовився надати письмове пояснення. Ознайомитися з наказом про його звільнення та від отримання трудової книжки ОСОБА_2 відмовився. (а.с.41).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , працював на посаді завідувача стадіону «Колос», з 06 червня 2016 року по 30 травня 2019 року(а.с.13).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 звернувся до директора КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» з проханням видати йому трудову книжку в зв`язку з необхідністю. Зазначив, що до 04 вересня 2019 року він з такою заявою не звертався (а.с.14).

Згідно посадової інструкції завідувача стадіону «Колос», затвердженої директором КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» у жовтні 2016 року, завідувач підпорядковується безпосередньо директору КУ ПРЦФЗН ( п. 1.2), несе відповідальність за порушення правил внутрішнього розпорядку та трудової дисципліни ( п. 5.3) . ОСОБА_1 ознайомлений з посадовою інструкцією.( а.с. 28).

Згідно копій актів від: 17 квітня 2018 року, 19 листопада 2018 року, 21 листопад 2018 року та від 27 травня 2019 року, ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення за невиконання наказів директора, а також з приводу самовільного залишення ним у робочий час свого робочого місця та відсутності на роботі, та відмовився поставити підпис про ознайомлення з наказами від 17 квітня 2018 року № 46-а та від 19 листопада 2018 року № 151-а, від 21 листопада 2018 року № 151-б, від 27 травня 2019 року № 67 про застосування дисциплінарних стягнень (а.с.30, 33, 36, 39).

Згідно копій доповідних записок ОСОБА_1 був відсутній на роботі без поважних причин з 09-00 до 12-00 19 листопада 2018 року та з 08-00 до 17-00 20 листопада 2018 року (а.с.32, 35).

Згідно копії доповідної записки ОСОБА_1 був відсутній на роботі без поважних причин з 08-00 до 16-00 24 травня 2019 року (а.с.38).

З акту від 30.05.2019 року убачається, що ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці 30.05.2019 року у період з 08.00 год до 14.00 год. (а.с. 41).

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» , затверджених директором КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» 11 жовтня 2016 року , робочий час працівників КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» починається з 8 години ранку і закінчується о 17.00 хв., у п`ятницю о 16.00. Перерва на обід з 12.00 до 12.45. ( п. 3.2),Залишення працівником робочого місця без дозволу директора не допускається ( п. 3.3) ( а.с. 46).

31 травня 2019 року директором КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» на адресу ОСОБА_1 направлено лист з повідомленням про необхідність отримати трудову книхку(а.с.42), що підтверджується копією журналу про реєстрацію вихідних і внутрішніх документів(а.с.43-45).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з`ясуванню обставини, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 частини першої статті 40, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

При притягненні працівника до такого виду відповідальності роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 714/395/17, провадження № 61-9123св18.

Матеріали справи свідчать про те, що будучи притягнутим до дисциплінарної відповідальності 19.11.2018 року, 21.11.2018 року та 27.05.2019 року, ОСОБА_1 30.05.2019 року знов вчинив дисциплінарний проступок , а саме: був відсутній на робочому місці з 08.00 год. до 14.00 год.

У зв`язку з чим наявні підстави для висновку про систематичність порушення ОСОБА_1 правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадових обов`язків.

Суд першої інстанції надав правову оцінку підставам звільнення позивача згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України щодо систематичності невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗпП України).

Згідно зі статею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення до працівника, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошуєтьсяв наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку зазначити мотиви застосування стягнення.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.

Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» , затверджених директором КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» 11 жовтня 2016 року , робочий час працівників КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» починається з 8 години ранку і закінчується о 17.00 хв., у пьятницю о 16.00. перерва на обід з 12.00 до 12.45. ( п. 3.2), залишення працівником робочого місця без дозволу директора не допускається ( п. 3.3), дисциплінарне стягнення накладається наказом директора та повідомляється працівнику під розписку, доводиться до відома всіх працівників ( п.5.1) ( а.с. 46)

Згідно посадової інструкції завідувача стадіону «Колос», затвердженої директором КУ ПРЦФЗН «Спорт для всіх» у жовтні 2016 року, завідувач підпорядковується безпосередньо директору КУ ПРЦФЗН ( п. 1.2), несе відповідальність за порушення правил внутрішнього розпорядку та трудової дисципліни ( п. 5.3) . ОСОБА_1 ознайомлений з посадовою інструкцією.( а.с. 28).

За самовільне полишення свого робочого місця, відсутність на робочому місці протягом більше 3-х годин, позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани згідно з наказами від 19.11.2018, 21.11.2018 та 27.05.2019, а 30.05.2019 року звільнено з посади завідувача стадіону «Колос», після встановлення факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме відсутності на робочому місці 30.05.2019 року в період з 08.00 до 14.00.

Після вчинення кожного із дисциплінарних проступків , за які ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, йому пропонувалося надати пояснення з приводу допущених порушень. Натомість від надання пояснень позивач відмовлявся , про що було складено відповідні акти. Також позивач відмовився від пояснень з приводу поважності причин відсутності на робочому місці 30.05.2019 року. Не надано таких пояснень і суду.

Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачається систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, тому його обґрунтовано звільнено на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги, що за один проступок, а саме прогул 24.05.2019, йому було 27.05.2019 оголошено догану, і за цей же проступок 30.05.2019 було звільнено спростовуються матеріалами справи.

У наказі № 67 від 27 травня 2019 року підставою для оголошення догани є відсутність на робочому місці 24 травня 2019 року (а.с.10).

У наказі № 10-к від 30 травня 2019 року підставою для наказу є акт про самовільне залишення робочого місця 30 травня 2019 року (а.с.41).

Позивач накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності не оскаржував. Доказів безпідставності притягнення його до дисциплінарної відповідальності матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що за останній рік до його звільнення, за неналежне виконання посадових обов`язків до дисциплінарної відповідальності він не притягувався спростовуються матеріалами справи, оскільки на підставі поданих учасниками справи доказів встановлено порушення трудової дисципліни, що мали наслідком накладення з листопада 2018 по травень 2019 року дисциплінарних стягнень у вигляді доган, встановлено чергове порушення трудової дисципліни, що мало наслідком притягнення до відповідальності у травні 2019 року, що в сукупності надало медичному закладу право розірвати з 31 травня 2019 року трудовий договір за систематичне невиконання завідувачем стадіону « Колос» Видрич ОСОБА_3 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку за наявності вжиття до нього раніше заходів дисциплінарного стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують встановлених судом першої інстанції обставини притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово допускав порушення трудових обов`язків; порушення щодо дотримання трудового розпорядку виявлені, зафіксовані, факти цих порушень ОСОБА_1 не оспорювалися.

Наведені ОСОБА_1 доводи не надають підстав вважати, що він бездоганно дотримувалась трудового розпорядку, а відтак, право застосування стягнення за виявлені порушення трудової дисципліни у КУ ПРЦФЗН « Спорт для всіх» в особі уповноваженої посадової особи були наявні.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів. Посилання на недоведеність обставин порушення трудової дисципліни та професійних обов`язків, які суд першої інстанції визнав встановленими, є безпідставними, оскільки надані учасниками справи в обґрунтування вимог і заперечень докази були судом безпосередньо дослідженні в судових засіданнях з наданням відповідної оцінки в судовому рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 18 червня 2020 року.