Справа № 489/1295/20
Провадження №2/489/1553/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визначення частки співвласника на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, яким просили суд: скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :02:019:0004, площею 0,0863 га, що розташована по АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 32503708; визначити за ОСОБА_1 розмір частки земельної ділянки у спільній частковій власності у розмірі 21/100; визначити за ОСОБА_2 розмір частки земельної ділянки у спільній частковій власності у розмірі 79/100; провести державну реєстрацію набуття речових прав ОСОБА_1 на 21/100 частки та ОСОБА_2 на 79/100 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Мотивуючи свої вимоги тим, що 28 липня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу частки житлового будинку АДРЕСА_2 та договір купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов зазначених договорів подружжя ОСОБА_5 придбало в рівних частках (по 1/2 кожний) частину житлового будинку у розмірі 21/100 частки та 356 кв. м. земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Однак державний акт на земельну ділянку виготовити не встигли. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2017 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на 21/200 частку житлового будинку АДРЕСА_2 та право власності на земельну ділянку, площею 356 кв. м., надану для обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, право власності на земельну ділянку площею 356 кв. м. до теперішнього часу залишається не зареєстрованим. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2018 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 79/100 часток житлового будинку на 507 кв. м. земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 . 23 липня 2019 року державним реєстратором Департаменту з надання адміністративних послуг ММР сформовано та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на імя ОСОБА_2 , де зазначено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:019:0004, площею 0,0863 га, що розташована по АДРЕСА_1 зареєстровано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2018 року. На теперішній час позивачі не мають можливості зареєструвати своє право власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що раніше житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 належав на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори від 23.12.1982 року, зареєстровано в КП ММБТІ 26.01.1983 року та записано в реєстрову книгу за номером 14849.

Відповідно до договору купівлі - продажу частки житлового будинку від 28.07.2005 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 21/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , що складається з житлового будинку літ. А (дві житлові кімнати 1-5, 1-6, житловою площею 19,1 кв. м., кухні 1-4, 1/3 частки огорожі № 4).

Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 28.07.2005 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 0,0863 га земельної ділянки розміром 356 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на земельну ділянку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю IV-МК № 026555, відповідно до якого ОСОБА_3 передано у власність 0,0863 га за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року розділено нерухоме майно, а саме - 21/100 частку житлового будинку літ. 1, яка складається з двох житлових кімнат 1-5; 1-6, жилою площею 19,1 кв. м., кухні 1-4 площею 8,7 кв. м., 1/3 частки огорожі № 4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 356 кв. м., надану для обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , які набуті ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за період перебування у шлюбі. Припинено право власності ОСОБА_6 на 21/200 частку житлового будинку літ. 1, яка складається з Ѕ частини: двох житлових кімнат 1-5; 1-6, жилою площею 19,1 кв. м., кухні 1-4 площею 8,7 кв. м., 1/3 частки огорожі № 4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 21/200 частку житлового будинку літ. 1, яка складається з Ѕ частини: двох житлових кімнат 1-5; 1-6, жилою площею 19,1 кв. м., кухні 1-4 площею 8,7 кв. м., 1/3 частки огорожі № 4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 356 кв. м., надану для обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 компенсацію вартості її частки у спільному майні подружжя - в розмірі 22 000 грн. 00 коп. (двадцять дві тисячі грн.).

Отже, ОСОБА_1 належить на праві власності 21/100 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_4 та земельна ділянка площею 356 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2018 року, визнано за ОСОБА_2 право власності на 79/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 507 кв. м., кадастровий номер :02:019:0004, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.07.2019 року, вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:019:0004, площею 0,0863 га, що розташована по АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2018 року.

Вищевказану державну реєстрацію здійснено державним реєстратором Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Чекановським С.І. на підставі заяви ОСОБА_2 від 17.07.2019 року за реєстраційним номером 35038720.

Відповідно частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої та сьомої статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вищевказані положення також кореспондуються із положеннями статті 78 ЗК України, згідно якої право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду.

Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_1 - 356 кв. м. на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 28.07.2005 року та на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2017 року; ОСОБА_2 - 507 кв. м . на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва віл 15.11.2018 року.

Позивачі зазначають, що державним реєстратором при внесенні відомостей про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме, на земельну ділянку яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , допущено помилку, яка впливає на права третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. №1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захист державою таких прав.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 р. №1127 (далі - Порядок №1127).

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з вимогами частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Вказаною нормою закріплено, що скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 38 Постанови КМУ від 26.10.2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій) передбачено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав.

В п. 2.5 Наказу № 3502/5 зазначено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв`язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права, інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Відповідно до п. п. 2.9, 2.10 Наказу № 3502/5, під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Отже, прямим обов`язком реєстратора прав на нерухоме майно є перевірка наявності підстав для проведення змін, які вносяться до реєстру та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визначення частки співвласника на земельну ділянку - задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :02:019:0004, площею 0,0863 га, що розташована по АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 32503708.

Визначити частку у спільній частковій власності земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у розмірі 21/100 площею 356 кв. м.

Визначити частку у спільній частковій власності земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 у розмірі 79/100 площею 507 кв. м.

В задоволенні позовних вимог в частині проведення державної реєстрації набуття речових прав ОСОБА_1 на 21/100 частки та ОСОБА_2 на 79/100 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - відмовити.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).

Починаючи с офіційної дати закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «18» травня 2020 року.