набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 504/4411/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Березнікова О.В.,

за участю секретаря судових засідань: Собчук М.В.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування завданих державі збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування завданих державі збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, з 04 листопада 2017 року по 11 квітня 2019 року солдат ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та забезпечувався речовим майном. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 09 квітня 2019 року №59-РС відповідно п.2 ч. 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (зі змінами та доповненнями), з солдатом ОСОБА_3 розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту та направлено для зарахування на військовий облік до Чаплинського РВК Херсонської області. Відповідача виключено із списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення. Будучи військовослужбовцем служби за контрактом відповідач отримав 13 найменувань інвентарного майна. На підставі довідки про утримання грошових засобів за недонос речового майна № 2 від 14.05.2019 борг відповідача ОСОБА_1 перед військовою частиною НОМЕР_1 за недонос речового майна складає 11496 грн. 68коп.. Таким чином, солдат ОСОБА_4 з 11 квітня 2019 року, будучи звільненим з військової служби, повністю припинив трудові (службові) відносини з військовою частиною НОМЕР_3 , а тому повинен був відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 відшкодувати вартість речового забезпечення в сумі 11496 грн. 68 коп., обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння. Крім того ОСОБА_1 , звільнений 04 квітня 2019 року, не мав права на основну щорічну відпустку за 2019 рік у повному обсязі, яку йму було виплачено. За результатами проведених розрахунків з солдатом ОСОБА_5 , на підставі довідки розрахунку сума заборгованості перед військовою частиною НОМЕР_3 солдата ОСОБА_5 становить 9840 грн. 98 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі, на позові наполягав.

Відповідач в судовому засіданні повні вимоги не визнав вказавши, що не отримував ніяких коштів про які йдеться в позові та надав суду індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України.

Заслухавши відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 листопада 2017 року №250 відповідач ОСОБА_1 , який згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 грудня 2017 року №111-РС прийнятий на військову службу та призначений водієм-електриком радіолокаційного взводу батареї управління та радіолокаційної розвідки 1 зенітного ракетного дивізіону, був зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Між відповідачем та Міністерством оборони України укладено відповідний контракт, згідно якого перший зобов`язаний проходити військову службу у Збройних силах України , сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних силах України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки.

З 04 листопада 2017 року по 11 квітня 2019 року відповідач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та забезпечувався речовим майном.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09 квітня 2019 року №59-РС відповідно п.2 ч. 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (зі змінами та доповненнями), з відповідачем розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) та направлено для зарахування на військовий облік до Чаплинського РВК Херсонської області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 травня 2019 року №109 «про внесення змін в раніше виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині)» №88 РІД 11.04.2019 солдата військової служби за контрактом відповідача ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до вимог ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно довідки розрахунку № 2 «Про вартість речового майна, що належить до утримання», картки обліку військового майна особистого користування № 405 роздавально-здавальних відомостей №50, №1, №26 відповідач будучи військовослужбовцем служби за контрактом отримав 13 (тринадцять) найменувань інвентарного майна.

На підставі довідки про утримання грошових засобів за недонос речового майна № 2 від 14.05.2019 борг відповідача перед військовою частиною НОМЕР_1 за недонос речового майна складає 11496 грн. (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень) 68 коп.

Згідно до п.4 розділу 1 «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період» затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 р. за № 768/28898, Інвентарне майно - це предмети військової форми одягу, взуття, спорядження, технічні засоби речової служби, обладнання, намети, брезенти, контейнери та інше устаткування, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо.

Відповідно п.4 розділу 3 цього ж наказу, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Таким чином, відповідач з 11 квітня 2019 року, будучи звільненим з військової служби, повністю припинив трудові (службові) відносини з військовою частиною НОМЕР_3 , а тому повинен був відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 відшкодувати вартість речового забезпечення в сумі 11496 грн. (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень) 68 коп., обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 14 травня 2019 року №109 про внесення змін в раніше виданий наказ командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №88 від 11.04.2019 відповідачу встановлено виплачувати надбавку за особливості проходження військової служби за період з 01 по 12 квітня 2019 року

Відповідно до довідки розрахунку сума нарахованого грошового забезпечення та вирахуваного з суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 становить 10459 (десять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять )грн. 68 коп.

Оскільки солдат ОСОБА_1 звільнений 04 квітня 2019 року, він не мав права на основну щорічну відпустку за 2019 рік у повному обсязі.

Відповідно до витягу з наказу від 14 травня 2019 року №109 про внесення змін в раніше виданий наказ командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №88 ОСОБА_1 щорічна основна відпустка за 2019 надавалась у повному обсязі.

Тобто надмірно використано 23 дні основної щорічної відпустки та надане грошове забезпечення підлягає до відшкодування військовій частині НОМЕР_3 .

Виходячи з математичного розрахунку вартість 23 днів використаної відпустки, на яку солдат ОСОБА_1 не мав права, становить 8803.99 грн..

За результатами проведених розрахунків з відповідачем, на підставі довідки розрахунку, сума заборгованості перед військовою частиною A3880 становить 9840 грн. 98 коп.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди.

Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір шкоди, який є предметом даного позову є доведений відповідним розрахунком розміру шкоди.

Щодо твердження позивача про те що він не отримував вказаних в позові коштів, тобто грошове забезпечення на основну щорічну відпустку, то вони спростовуються матеріалами справи.

Оскільки позивачем не спростовано, а матеріалами справи підтверджується розмір шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимого позивача підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. слід віднести на відповідача так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 16, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування завданих державі збитків задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 і, адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , вартість речового забезпечення обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння та вартість надмірно використаних днів відпустки, що становить 9840,98 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 і, адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , судовий збір у розмірі 1921,00 грн..

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Чаплинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Березніков