Справа № 315/420/20
Номер провадження № 2/315/247/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.,

за участі секретаря судового засідання Сухової С.М.,

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

23.03.2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в теперішній час є студенткою 1 курсу факультету реабілітаційної педагогіки та соціальної роботи Комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, за спеціальністю «Початкова освіта» денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 року до 30.06.2023 року. Зазначила, що стипендію не отримує, на державному утриманні не знаходиться.

Як слідує далі з позову, за умовами договору № 069/19 від 20.08.2019 року про надання освітніх послуг, вартість освітньої послуги за перший навчальний рік складає 11000 грн.. Вартість освітньої послуги за кожен наступний навчальний рік навчання складається із вартості цієї послуги попереднього року навчання, збільшеної на рівень інфляції за попередній календарний рік.

Далі позивач зазначила, що її батьки проживають окремо. За її навчання кошти сплачує мама - ОСОБА_1 .. Згідно договору про надання в тимчасове користування ліжко-місця в гуртожитку від 19.08.2019 року, позивач прийняла в тимчасове користування ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_2 , де і зареєстрована. Плата за проживання в гуртожитку складає 1960 грн. на рік. Ці витрати також несе її мама самостійно.

Також позивач зазначила, що у неї наявні витрати на проїзд з дому до місця навчання, придбання одягу, продуктів харчування, предметів побуту, придбання навчального приладдя. Її мама самостійно належної та повної матеріальної підтримки їй надати не може, вона не працює, майнового та земельного паю у власності не має.

Зазначила, що відповідач здоровий, працездатний, а значить має можливість утримувати дитину у зв`язку з навчанням. Стягнень за виконавчим листом з відповідача не проводиться. На даний час відповідач у добровільному порядку не надає допомоги на її утримання, в порядку досудового врегулювання спору шляхом переговорів домовленості з цього питання вони не досягли.

В зв`язку з цим прохає стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання - до 30.06.2023 року.

16.04.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області задоволено клопотання відповідача ОСОБА_4 та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5 , оскільки відповідач має аліментні зобов`язання щодо утримання його малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити (а.с. 58).

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданих відповідачем письмових поясненнях від 13.05.2020 року, зазначив, що єдиним джерелом його доходів є заробітна плата та повідомив про наявність у нього на утриманні доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої він також сплачує аліменти, в зв`язку з чим прохав позовну заяву задовольнити частково та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років (а.с. 45-46).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 вказала на те, що відповідач не відмовляється від утримання своєї повнолітньої дочки ОСОБА_3 , але надавати таку допомогу у розмірі, який заявлений у позові він не в змозі через об`єктивні обставини, зокрема із-за наявності у нього аліментних зобов`язань по утриманню його малолітньої дочки ОСОБА_6 , 2011 року народження, та розміру заробітної плати, яка є єдиним джерелом його доходів. Просила суд врахувати судову практику з аналогічних питань, яка викладена у рішеннях ВС, зокрема у постанові від 08.08.18 року по справі № 643/14115/16-ц. Також, звернула увагу на те, що при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину обов`язковому врахуванню підлягають обставини, які визначені у ст. 182 СК України. Вказала на те, що обов`язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання лежить на обох її батьках.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що за перший рік навчання було сплачену всюсуму, яка визначена у договорі, а саме 11 тис. грн. двома платежами, що підтверджується відповідними квитанціями. Але, дійсно, з лютого 2020 року її дочка ОСОБА_3 була переведена на бюджетну форму навчання, тому деяку суму коштів їм буде повернуто. При цьому, її дочка стипендії не отримує. Всі витрати, про які йде мова у позові мають місце. Сама вона не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, земельних ділянок чи будь-якого іншого майна у власності не має, з огляду на зазначене потребує допомоги в утриманні доньки-студентки.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності в зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання. В судовому засіданні від 13.05.2020 року надала пояснення, що з боку ОСОБА_4 будь-якої заборгованості щодо сплати аліментів на утримання їхньої спільної дочки ОСОБА_6 , 2011 року народження, наразі немає, претензії будь-якого характеру у неї до відповідача відсутні (а.с. 54).

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_2 виданий 19.08.2017 року, орган, що видав 2327, уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, рнокпп НОМЕР_3 (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 28.11.2001 року, актовий запис № 141, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Гуляйполе Запорізької області. Мати: ОСОБА_1 , батько: ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно довідки № 04-16/6-1339 від 13.09.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 13.09.2019 року по теперішній час (а.с. 7).

Відповідно до договору № 069/19 про надання освітніх послуг між комунальним закладом вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради та фізичною особою від 20.08.2019 року, укладеним між навчальним закладом та ОСОБА_1 для ОСОБА_3 , заклад за рахунок коштів Замовника - ОСОБА_1 надає освітні послуги: навчання для здобуття вищої освіти понад регіональне замовлення, на денній формі навчання за спеціальністю: 013 «Початкова освіта» ОСОБА_3 .. Вартість послуги за перший навчальний рік складає 11000 грн.. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання станом на дату укладання даного договору становить 44000 грн. При цьому загальна вартість освітньої послуги протягом строку дії договору може бути змінена (збільшена) на підставі, визначеній в п. 5.1.1. даного договору, тобто вартість освітньої послуги за кожен наступний рік навчання складається із вартості послуги попереднього року навчання, збільшеної на рівень інфляції за попередній календарний рік (а.с. 8-11).

Згідно довідок № 400 від 04.09.2019 року та № 572 від 07.10.2019 року, виданих комунальним закладом вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 1 курсу факультету реабілітаційної педагогіки та соціальної роботи комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, спеціальність «Початкова освіта». Денна форма навчання. Контракт. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Дійсно мешкає в студентському гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12, 13).

Згідно договору про надання в тимчасове користування ліжко-місця в гуртожитку від 19.08.2019 року, позивач прийняла в тимчасове користування ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_2 , де і зареєстрована (а.с. 14-16 зворот).

На підтвердження витрат по оплаті за навчання позивачем надано копії квитанції № П454/8662548/1 від 03.02.2020 року на суму 5500,00 грн. (за три місяці) та № П454/8122440/1 від 27.08.2019 року на суму 5500,00 грн. (а.с. 17, 18).

Згідно рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.07.2014 року у цивільній справі № 315/809/14-ц ОСОБА_4 сплачує на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.06.2014 року до досягнення донькою повноліття (а.с. 31).

Відповідно до інформації № 7449 від 23.04.2020 року, наданої на запит суду Гуляйпільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), згідно даних АСВП Розділу «Пошук ВД», Розділу «Пошук ВД/ВП (спецпідрозділ)», Розділу «Пошук ВД/ВП (архів)» виконавчі документи, за якими боржником є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на виконання до відділу не надходили та на виконанні не перебувають (а.с. 39).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в ДПС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, ОСОБА_4 нараховано за 1 квартал 2019 року - 31266,00 грн., за 2 квартал - 32281,00 грн., за 3 квартал - 41688,00 грн., за 4 квартал - 33360,40 грн. (а.с. 42).

Таким чином вбачається, що відповідач має постійний дохід у вигляді заробітної плати, яка складає в середньому на місяць 11 тис. грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в ДПС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, ОСОБА_1 . Запорізьким обласним центром зайнятості нараховано за 1 квартал 2019 року - 5874,39 гн., за 2 квартал 2019 року - 5054,18 грн., за 3 квартал - 3559,71 грн., за 4 квартал інформація відсутня (а.с. 43).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 442438 від 01.08.2014 року, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 315/809/14-ц виданим 30.07.2014 року Гуляйпільським районним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.06.2014 року до досягнення донькою повноліття (а.с. 49).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.

Для встановлення потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють дохід сторін, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18).

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд враховує те, що з відповідача за рішенням суду вже стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.06.2014 року до досягнення донькою повноліття, відомості про наявність у нього одного джерела доходів у вигляді заробітної плати, те, що він має задовільний стан здоров`я, оскільки протилежних відомостей під час судового засідання не здобуто, щодо наявності у нього іншої сім`ї або перебуванні на утриманні дружини чи осіб похилого віку даних не надано. Також, відомостей щодо наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав в судовому засіданні сторонами не надавалося. При цьому стягувач аліментів не доводив витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Також, при цьому, судом взято до уваги те, що позивач переведена з контрактної форми навчання на бюджет, але стипендією не забезпечена, навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати будь-які доходи, остання несе витрати, які пов`язані з навчанням, а саме щодо придбання канцелярських приладь, наявними також є витрати на продукти харчування, транспортні перевезення, придбання одягу та предметів гігієни. Додатково судом враховується те, що мати позивача, на теперішній час, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, але є особою працездатного віку, що не позбавляє її можливості шукати роботу, а також остання має задовільний стан здоров`я, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено.

Суд, також, бере до уваги те, що у випадку задоволення позовних вимог у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, з урахування вже наявних у нього аліментних зобов`язань в такому ж розмірі, загальний розмір стягнень складав би 1/2 частину його заробітку (доходу), що слугувало б непомірним обтяженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, суд вважає, що витрати на проживання позивача у гуртожитку не доведені належними доказами, зокрема в матеріалах справи відсутній повний текст договору № б/н від 29.08.2019 року, а так само і квитанції щодо сплати коштів за користування ліжко-місцем в розмірі 1960 грн. за рік, як це слідує з тексту позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

З урахуванням положень ст. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі пропорційному до задоволених вимог, оскільки позивач була звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 223, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.07.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Гуляйполе Запорізької області, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 23 березня 2020 року на період навчання, але не довше ніж до 30.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.07.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь держави суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 420 гривень 40 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.06.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько