Справа № 639/2051/20
Провадження № 2-к/639/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши справу за клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України судового наказу мирового судді судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області від 05.03.2019 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України судового наказу мирового судді судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області від 05.03.2019 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 через Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Харків).

Клопотання обґрунтоване тим, що 05 березня 2019 року мировим суддею судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким стягнуто на користь ОСОБА_1 з громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає АДРЕСА_1 .

Судовий наказ набув законної сили 27 березня 2019 року та на території Російської Федерації не виконувався.

ОСОБА_2 про час та місце розгляду клопотання був сповіщений належним чином, заперечень проти клопотання про примусове виконання рішення іноземного суду не надав.

В силу ч.5 ст.467 ЦПК України, вважаю можливим здійснити розгляд клопотання без участі сторін у справі, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 467 ЦПК України, розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2019 року мировим суддею судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ульянівка, Кегичівського району, Харківської області, Україна, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку та іншого доходу.

Стягувати щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року та до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 держмито в дохід Держави в розмірі 150 рублів 00 копійок.

Правовідносини, що виникли з приводу визнання та виконання в Україні рішення іноземного суду врегульовані нормами Конституції України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, Протоколу до вказаної Конвенції від 28.03.1997 року, розділу 9 Цивільного процесуального кодексу України та розділу 5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54.

В силу ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом 9 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ч.1ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч.1ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Російська Федерація є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року № 240/94-ВР (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно з ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

В ході судового розгляду встановлено, що судовий наказ від 05.03.2019 року мирового судді судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області набув законної сили 27 березня 2019 року і на території Російської Федерації не виконувався, про що свідчать довідки мирового судді судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області ОСОБА_4 .М.

Згідно довідки від 31.01.2020 року аліменти ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не сплачувались, у зв`язку з його вибуттям на територію України, виконавчий лист повернуто стягувачу ОСОБА_1 для пред`явлення виконання рішення суду на території України.

Боржника ОСОБА_2 не було позбавлено можливості взяти участь у судовому засіданні, його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти клопотання у встановлений строк він не надав.

Враховуючи вище викладене, перевіривши зміст клопотання та додані до нього документи, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст.468 ЦПК України, судом не встановлено, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання дотримані, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України,Законом України «Про міжнародне приватне право»,Законом України «Про міжнародні договори України»,Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст.ст.258-261,353-355, ст.ст.462-469 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України судового наказу мирового судді судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області від 05.03.2019 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України судового наказу від 05 березня 2019 року виданого мировим суддею судової ділянки №1 Мокшанського району Пензенської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с. Ульянівка, Кегичівського району, Харківської області, Україна, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку та іншого доходу.

Стягувати щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до повноліття дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

В силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 (строки апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 10.06.2020.

Суддя С.О. Рубіжний