справа № 278/1046/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український СОЛОД" про розірвання договору оренди, -

В С Т А Н О В И В :

Заявленим позовом ставиться питання про розірвання договору оренди землі, укладеного між спадкодавцем позивача та відповідачем з огляду на тривале невиконання зобов`язань орендарем. В обґрунтування заявленого представник позивача зазначає наступне. Заявник набув прав власності на спадкове майна у виді земельної ділянки, однак жодних коштів за користування таким майном він орендаря тривалий час не отримує, у зв`язку із чим вважає дії відповідача протиправними та такими, які дають підстави для розірвання договору оренди.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і сторони не наполягали на інший спосіб розгляду даної справи.

Відповідач заперечує щодо задоволення вимог і власну позицію обґрунтовує наступним. Дійсно, між спадкодавцем позивача і відповідачем укладено, чинний нині, договір оренди землі. Про смерть орендодавця, ОСОБА_3 , відповідачу нічого не було відомо. Інформація щодо цього є з обмеженим доступом. Відтак, у відповідача не було фактичних підстав для виплати орендної плати за договором оренди.

Проаналізував заявлені вимоги та ставлення відповідача, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Позивач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання та при звернення до суду сплатив судового збору в розмірі 840 гривень (а.с. 5-8).

1 червня 2006 року між ОСОБА_3 та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,4610 га, яка розташована не території Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Оренда укладена на 10 років (а.с. 10-11). Додатковою угодою від 20 серпня 2015 року продовжено дію договору до 31 грудня 2027 року. Кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0291 (а.с. 13).

14 березня 2017 року позивач набув прав власності на згадувану земельну ділянку на підставі спадщини (а.с. 13-15).

Позивач до позову додав копії матеріалів, які містять відомості щодо звернення до відповідача за допомогою укрпошти з вимогою щодо укладення з ним додаткової угоди про внесення змін до договорів в частині припинення їх дії (а.с. 15-22). Як вбачається з накладної укрпошти, така вимога направлена відповідачу 13.04.2020 року. Позовна заява подана до суду 27.04.2020 року.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України (ч. 5 ст. 31 Закону України "Про оренду землі").

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки (ч. 3 ст. 148-1 ЗК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач не виконав вимог законодавства України щодо повідомлення відповідача та орендаря про набуття прав власності на земельну ділянку у порядку та спосіб, передбачений законодавством України, адже до справи не додано повідомлення відділення зв`язку про вручення поштового відправлення орендареві з відомостями, зазначеними у ч. 3 ст. 148-1 ЗК України. Так само не встановлено судом за доказами, поданими сторонами, факту не проведення оплати за оренду землі з новим власником після вручення згадуваного поштового відправлення. Аналіз таких фактичних обставин справи не свідчить про те, що орендар ухиляється від виконання обов`язку щодо проведення оплати за оренду землі. Звідси і відсутні підстави для тверджень про порушення умов зобов`язання зі сторони відповідача та необхідність у зв`язку із цим розірвати договір оренди землі.

Таким чином, суд погоджується із твердженнями відповідача та вважає їх правильними.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Результати вирішення спору не дають підстав для подальшого перерозподілу судових витрат. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 19 червня 2020 року.

На час дії карантину строк на оскарження рішення зупиняється.

Суддя Є.О. Грубіян