Справа № 373/486/20
Номер провадження 2/373/404/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Опанасюка І.О.,

за участі секретаря судових засідань Олійник Ю.І.,

представника відповідача адвоката Томіна О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав справу №373/486/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" на користь ОСОБА_1 150228.00 гривень страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника та 16000.00 гривень судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 січня 2019 року близько 17 години 20 хвилин на 8 кілометрі автодороги Бориспіль-Дніпро, в межах Бориспільського району київської області, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "ВІДІ VD C3/C3 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м.Бориспіль, проявив неуважність та безпечність, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перебігав дорого з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, у невстановленому для цього місці. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

За фактом ДТП відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СГ ГУ національної поліції в Київській області було внесено відомості до ЄРДР №0000031 за ч.2 ст.286 КК України.

В ході досудового слідства було проведено судово медичну експертизу трупа ОСОБА_4 та зроблено висновок №18/19 від 20 лютого 2019 року про те, що смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з розвитком крововтрати та шоку. Всі зазначені тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли в короткий проміжок часу та об`єднані одним спільним механізмом травми дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні автотранспорту, що рухався, з пішоходом. Виявлені тілесні ушкодження в своїй сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя та знаходиться в прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Враховуючи характер локалізацію та зовнішній вигляд ушкоджень, колір та інтенсивність забарвлення і крововилив в ділянках ушкоджень, вважає, що вищевказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, при автомобільній травмі при зіткненні автотранспорту, що рухався, з пішоходом. При цьому, найбільш ймовірно, що в момент первинного контакту пішохід знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні, в динаміці та був повернутий задньою лівою поверхнею тіла до травмуючої частини автомобіля.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГН Національної поліції в Київській області капітана поліції Іванюка О.О., кримінальне провадження №0000031 за ч.2 ст.286 КК України, закрито за відсутністю складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки в діях водія "ВІДІ VD C3/C3 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , відсутні порушення ПДР України, та встановлено, що останній не мав можливості уникнути наїзду на ОСОБА_4 .

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01.07.2004.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "ВІДІ VD C3/C3 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача. відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6388617.

Керуючись п.1.3 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01.07.2004, представник позивача, 10.07.2019 повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному зазначеним законом, із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування пов`язану із заподіянням моральної шкоди та із втратою годувальника.

Листом від 26 листопада 2019 року представнику позивача було повідомлено, що ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" у відповідь на заяву про виплату страхового відшкодування від 10 липня 2019 року, вважає, що у відповідності до п.27.2 ст.27 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентованої виплати) утриманця одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Вважають, що згідно ч.1 ст.1200 Цивільного кодексу України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

В розумінні чого особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують їй прожитковий мінімум, встановлений законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня -1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління ПФУ в Київській області №5729 5753 6177 1711 від 13.09.2019, ОСОБА_1 на час настання страхового випадку отримував пенсію по інвалідності, в розмірі 1786,83 гривень.

Враховуючи, що пенсія ОСОБА_1 забезпечувала йому прожитковий мінімум, встановлений законом, він не може вважатись особою, яка потребує матеріальної допомоги, а отже ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" не має підстав для здійснення страхового відшкодування на утримання ОСОБА_1 .

Разом з викладеним представником відповідача було повідомлено представника позивача про виплату страхового відшкодування по вищевказаному страховому випадку лише в частині моральної шкоди у розмірі 25038,00 гривень.

06 квітня 2020 року між позивачем та адвокатським об`єднанням "АВТОПОМІЧ" укладено договір про надання професійної правничої допомоги.

З матеріалів справи слідує, що адвокатом за надання правничої допомоги, пов`язаної з підготовкою справи до розгляду та збору доказів було витрачено 8 годин.

Згідно рахунку-фактура від 07 квітня 2020 року оплата професійної правничої допомоги наданої згідно замовлення №1 від 06.04.20 до договору №0159-ц від06.04.2020 складає 16000 гривень.

Разом з викладеним у зв`язку із розглядом даної справи в суді, позивач очікує можливість понесення наступних судових витрат:

до 10000 грн. на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції;

до 20000 грн. на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційному суді;

до 30000 грн. на професійну правничу допомогу при розгляді справи в касаційному суді;

до 5000 грн. залучення свідків. експертів, спеціалістів, перекладачів;

до 5000 грн витрати пов`язані з проведенням експертизи;

до 3000 грн. витрат пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням;

до 1000 грн. інші процесуальні дії необхідні для розгляду справи.

Позивач та його представник до суду 15 червня 2020 року не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладені обставини суд розглянув справу за відсутності позивача та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи ті інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку коли закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

В силу ч.2,3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України. суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. Встановлених цим Кодексом.

В силу ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторона або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2019 року близько 17 години 20 хвилин на 8 кілометрі автодороги Бориспіль-Дніпро, в межах Бориспільського району київської області, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "ВІДІ VD C3/C3 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м.Бориспіль, проявив неуважність та безпечність, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перебігав дорого з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, у невстановленому для цього місці. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГН Національної поліції в Київській області капітана поліції Іванюка О.О., кримінальне провадження №0000031 за ч.2 ст.286 КК України, закрито за відсутністю складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки в діях водія "ВІДІ VD C3/C3 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , відсутні порушення ПДР України, та встановлено, що останній не мав можливості уникнути наїзду на ОСОБА_4 .

Встановлено, що станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "ВІДІ VD C3/C3 FT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача. відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6388617.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в редакції чинній на дату ДТП: "Уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майн третьої особи".

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в редакції чинній на дату ДТП: "Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування".

Згідно п.23.1 ст.23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, серед іншого, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п.27.1 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди нестала протягом одного раку після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні встановлено, що позивач по справі звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідач прийняв рішення про виплату позивачу страхового відшкодування пов`язаного із заподіяною моральною шкодою.

Згідно до ч.1 ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині- до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту- до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом,- довічно; 3) інвалідам- на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого,- до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого,- протягом п`яти років після його смерті.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №165/325/17 зазначено, що за змістом абзацу 1 частини першої та частини другої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Суд роз`яснив. що коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: а) непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання; б) дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди. якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів існування.

А відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них. Була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без урахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи.

Для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць, що має бути підтверджене належним і допустимим засобом доказування, як-то довідка про розмір пенсії, довідка про доходи тощо.

Верховний Суд звернув увагу, що якщо предметом позову є відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на дату дорожньо-транспортної пригоди, а саме станом на 16 січня 2019 року , був пенсійного віку. Згідно довідки Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління ПФУ в Київській області №5729 5753 6177 1711 від 13.09.2019, ОСОБА_1 на час настання страхового випадку отримував пенсію по інвалідності, в розмірі 1786,83 гривень.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня -1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Тобто, станом на час дорожньо-транспортної пригоди позивач мав дохід більший ніж прожитковий мінімум на місяць, встановлений законом. У зв`язку з чим суд вважає позивач не набув права на утримання, передбаченого ч.1 ст.1200 ЦК України.

Враховуючи викладені обставини суд відмовляє у позовних вимогах про стягнення з ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" на користь ОСОБА_1 150228.00 гривень страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника.

Позивач також просить стягнути з відповідача 16000 гривень судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Оскільки суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про стягнення страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, то не підлягають до відшкодування і судові витрати, понесені позивачем по даній справі, у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у вимогах в частині стягнення із ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" 16000 гривень судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, що узгоджується з положенням ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного ст. 164-167,170,180,182 СК України, керуючись ст.4,10,76,259, 264-265,268,273,365 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - відмовити.

Складення рішення в повному обсязі відкласти до 20.06.2020.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес", місце знаходження по вул. Білоруська, 3, м.Київ, .

Повний текст рішення складено 17.06.2020.

Суддя І.О.Опанасюк