Справа №345/5081/19
Провадження № 2/345/125/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» до Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, суд

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" звернулася в суд з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення в межах Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Державним територіально - галузевим об`єднанням «Львівська залізниця», було укладено договір із землевпорядною організацією Приватним науково-виробничим підприємством «Укрспецтехнологія» від 25.12.2014р., про виконання робіт з інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками Державного територіальногалузевого об`єднання «Львівська залізниця» в межах існуючої смуги відведення.

На виконання умов зазначеного договору Приватним науково-виробничим підприємством «Укрспецтехнологія» виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Стрий-Івано-Франківськ від 78км+634м до 80км+803м в адміністративних межах Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, що є підставою для реєстрації права землекористування.

В результаті проведеної інвентаризації смуги відведення виявлено та стало відомо, що земельна ділянка, яка перебуває у власності ОСОБА_1 (відображено в технічній документації з інвентаризації: на зведеному інвентаризаційному плані земельної ділянки стор.76) частково, площею 0,0117 га накладається на смугу відведення залізниці .

Вказану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 на підставі рішення Боднарівської сільської ради від 23.03.2012р.

Вказану земельну ділянку, яка накладається (перетинається) із смугою відведення залізниці площею 0,0117 га зареєстровано в державному земельному кадастрі за № :01:001:0217.

Згідно «Плана полосы отвода линии Стрий-Ивано- ОСОБА_2 ж.д.», який є належним доказом землекористування залізниці розробленого, погодженого та зареєстрованого в 1966 році (далі - План смуги відведення), ширина смуги відведення на ділянці з від 78км+634м до 80км+803м перегону становить 101,5 м від осі колії. Земельна ділянка Відповідача-2 частково входить у смугу відведення залізниці і загальна площа перетину земельної ділянки Відповідача-2 в смузі відведення залізниці становить 0,0117 га.

На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) Стрий-Івано-Франківськ інвентарний № 4, (інвентарна картка додається), яка є державною власністю і перебуває на балансі Львівської залізницї, що є державним підприємством.

Боднарівською сільською радою перевищено свої повноваження в частині розпорядження земельними ділянками державної власності під залізницями.

Розміри земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування об`єктів транспорту визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації, що передбачено ст.11 Закону України «Про транспорт», яка діяла, як на момент прийняття оскаржуваного рішення, так і є чинною на цей час.

Дані обставини підтверджуються також і п. 2 Положення про землі транспорту, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 08.01.1981 за № 24, де зазначено, що «размеры земельных участков, предоставляемых для указанных целей, определяются в соответствии с утвержденными в установленном порядке нормами или проектно-технической документацией».

Окрім того, саме таку ширину смуги відведення у даному місці підтверджено Будівельними нормами і правилами, глава 39 - залізничні дороги колії 1520 мм. СНиП 11-39-76 та нормами відводу земель для залізниць НОМЕР_1 468-74, а смуга відведення залізниці, відображена у Плані смуги відведення.

Згадане вище рішення Боднарівської сільської ради є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства та таким, що порушує право Залізниці на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху, а відтак таким, що підлягає визнанню незаконним..

У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача Боднаріської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Боднарівської сільської ради від 23.03.2012 року ОСОБА_1 , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,52 га (а.с.9).

З метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення в межах Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Державним територіально - галузевим об`єднанням «Львівська залізниця», було укладено договір із землевпорядною організацією Приватним науково-виробничим підприємством «Укрспецтехнологія» від 25.12.2014р., про виконання робіт з інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками Державного територіальногалузевого об`єднання «Львівська залізниця» в межах існуючої смуги відведення.

На виконання умов зазначеного договору Приватним науково-виробничим підприємством «Укрспецтехнологія» виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Стрий-Івано-Франківськ від 78км+634м до 80км+803м в адміністративних межах Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, що є підставою для реєстрації права землекористування.

В результаті проведеної інвентаризації смуги відведення виявлено та стало відомо, що земельна ділянка, яка перебуває у власності ОСОБА_1 (відображено в технічній документації з інвентаризації: на зведеному інвентаризаційному плані земельної ділянки стор.76) частково, площею 0,0117 га накладається на смугу відведення залізниці.

Згідно «Плана полосы отвода линии Стрий-Ивано- ОСОБА_2 ж.д.», який є належним доказом землекористування залізниці розробленого, погодженого та зареєстрованого в 1966 році, ширина смуги відведення на ділянці з від 78км+634м до 80км+803м перегону становить 101,5 м від осі колії. Земельна ділянка ОСОБА_1 частково входить у смугу відведення залізниці і загальна площа перетину земельної ділянки Відповідача-2 в смузі відведення залізниці становить 0,0117 га.

На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) Стрий-Івано-Франківськ інвентарний № 4, яка є державною власністю і перебуває на балансі Львівської залізницї, що є державним підприємством.

Основними нормативними актами, що регулюють правовий режим земель залізничного транспорту, зокрема є Земельний кодекс України, Закон України «Про транспорт», Закон України «Про залізничний транспорт», п. п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджені ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року, Правила технічної експлуатації залізниць України, затверджені наказом Мінтрансу від 20 грудня 1996 р. № 411, Інструкція про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затверджена Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 р., та Норми відведення земель для залізниці 468 -74, затверджені постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року №247.

Відповідно до ст. 11 Закону «Про транспорт» до земель транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно з ЗК України для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку відповідних об`єктів.

Згідно статті 68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями та спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації, підзахисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Земельні ділянки відводилися залізниці в користування на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 27 січня 1962 року №83, , Інструкції про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 р., та Нормами відведення земель для залізниці 468 -74, затвердженими постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року №247. Указані правові акти не суперечать Конституції і Законам України, тому відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» застосовуються на території України до прийняття відповідних актів законодавства України.

За змістом п. «б» частини 4 статті 84 ЗК України землі під державними залізницями не можуть передаватися у приватну власність.

ЗК УРСР (ред. від 8 липня 1070 року), п. 5 постанови Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року "Про порядок введення в дію Земельного кодексу України", іншими нормативними актами та будівельними нормами, із врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, яким визнано неконституційним п.6 постанови Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року, вимоги до залізниць щодо виготовлення та отримання державних актів на земельні ділянки, що перебувають у її користуванні, не передбачалося. Землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджених ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року.

Наявність чи відсутність у ДТГО «Львівська залізниця» документів, які посвідчують право на користування спірною земельною ділянкою, не змінює її правового статусу, який ґрунтується на визначеному законом юридичному факті належності до земель залізничного транспорту.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 3-305гс15, у постановах Верховного Суду від 01 лютого 2018 у справі № 909/277/16, від 14 березня 2019 року у справі № 918/1373/16.

У матеріалах справи відсутні докази про вилучення у ПАТ «Українська залізниця» земельної ділянки, яка віднесена до смуги відведення залізниці та розташована в адміністративних межах Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.

Згідно пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, судом встановлено, що частина спірної земельної ділянки площею 0,0117 га належить до земель залізничного транспорту, яка не може передаватися у приватну власність. Тому Боднарівська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області не мала законних повноважень розпоряджатися землями даної категорії. Наявність чи відсутність у регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» документів, що посвідчують право на користування земельною ділянкою, не змінює її правового статусу, який ґрунтується на визначеному законом юридичному факті належності до земель залізничного транспорту.

У спорах стосовно земель, що перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси, зокрема, у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини першої статті 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України), та через інші законодавчі обмеження. Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, зокрема без належного дозволу уповноваженого на те органу, може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля. Застосовуючи критерії сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями вказаної статті, необхідно оцінити пропорційність такого втручання.

Суд вважає, що скасування рішення сільської ради про надання у власність земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування її реєстрації , яка належить до смуги відведення залізниці, не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закріпленим у статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Стаття 24 вказаного Закону встановлює, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Відомості про землі, їх власників та користувачів вносяться до державного земельного кадастру відповідно до підпунктів 1-16 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, ведення якого згідно п.4 Порядку здійснює Держгеокадастр України та його територіальні органи.

Відповідно до п.п.60-61 Порядку ведення Державного земельного кадастру запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Згідно ст.ст. 9,10 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" суб"єкти державної реєстрації проводять державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляють у їх реєстрації, забезпечують ведення Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 частини шостої ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру можливе після ухвалення рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

З урахуванням викладених обставин справи та вимог закону суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позову АТ "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" вбачається, що воно заявило три позовні вимоги немайнового характеру, за які і був сплачений судовий збір в сумі 5763 гривень.

Таким чином, з Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» слід стягнути витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 5763,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 23.03.2012 року в частині надання земельної ділянки ОСОБА_1 , що в селі Боднарів Калуського району Івано-Франківської області.

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером № :01:001:0217 у державному реєстрі прав.

Скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим № :01:001:0217, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Стягнути з Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, , місцезнаходження: с. Боднарів, вул.Шевченка,3 Калуського району, Івано-Франківської області, в користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця", місцезнаходження: м. Львів, вул. Гоголя,1, код 40081195, судовий збір в сумі 5763,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: