МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-о/521/14/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
присяжних Барельського М.М., Бражнік О.А.,
при секретарі Колесник Т.В., за участю:
представника органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради Петрікєєва Б.Б.,
спеціаліста лікаря-психіатра Кузнецової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про примусове призначення судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною,
встановив:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним, в якості заінтересованої особи заявником визначено: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради.
Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 15-16).
Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року судом було витребувано з Одеського міського психіатричного диспансеру медичну документацію про стан психічного здоров`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі оригінал його медичної картки (а.с. 28-29).
21 лютого 2020 року справа була повернута до суду разом із висновком експерта №596 від 30 грудня 2019 року (а.с. 65, 66-68).
Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року було поновлено провадження у справі (а.с. 69-70).
Ухвалою суду від 26 травня 2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 про виклик в судове засідання лікаря-психіатра (а.с. 96-98).
В обґрунтування клопотання зазначала, що письмова відмова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від проходження призначеної судом судово-психіатричної експертизи, з урахуванням його стійкого психіатричного захворювання, свідчить про явне ухилення останнього від проходження експертизи. Крім цього, просила суд викликати та допитати в судовому засіданні лікаря-психіатра КУ «Міський психіатричний диспансер» Кузнецову А.В.
Лікар-психіатр ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні під присягою в якості спеціаліста, пояснила суду, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є психічно хворою особою, але при цьому він не є соціально-небезпечним, тому вона не вбачає підстав для примусового направлення останнього на судово-психіатричну експертизу.
Заявник в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити.
Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, який діє на підставі довіреності від 14 січня 2020 року, в судовому засіданні залишив на розсуд суду вирішення питання про призначення примусової судово-психіатричної експертизи (а.с. 102).
Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
За ст. 105 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психіатричний стан особи, то призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
Частиною 2 ст. 298 ЦПК України передбачено, що у виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її цивільної дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засідання за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 25 листопада 2019 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої було доручено експертам КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ОМР.
За результатами проведення амбулаторного судово-психіатричного дослідження комісія судових експертів-психіатрів дійшла висновків: що за даними амбулаторного судово-психіатричного дослідження виконати експертне завдання не є можливим, у зв`язку з чим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує проведення йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи, з тривалим спостереженням за його поведінкою в умовах судово-психіатричного стаціонару, для визначення його актуального психічного стану, та проведення додаткових методів дослідження (а.с. 66-68).
Листом КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ОМР справа була повернута до суду разом із висновком експерта №596 від 30 грудня 2019 року, у якому зазначалось, що за даними амбулаторного судово-психіатричного дослідження виконати експертне завдання не є можливим, у зв`язку з чим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує проведення йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи з тривалим спостереженням за його поведінкою в умовах судово-психіатричного стаціонару для визначення його актуального психічного стану (а.с. 65, 66-68).
Заявник вважає, що письмова відмова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від проходження призначеної судом судово-психіатричної експертизи, з урахуванням його стійкого психіатричного захворювання, свідчить про явне ухилення останнього від проходження експертизи.
Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція) захищає одне з найголовніших прав людини право на свободу.
Згідно п. «е» вказаної статті дозволяється законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.
Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані для затримання особи, як душевнохворої відповідно до вимог ст. 5 Конвенції, а саме необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.
У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї №46/119 від 17 грудня 1991 року, в принципі 6 зазначено, що будь-яка особа може бути госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, що ця особа страждає на психічне захворювання і визначить, що: а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди собі або іншій особі або б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.
З змісту висновку експерта №596 від 30 грудня 2019 року вбачається, що свідомість ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не порушена. Доступний мовному контакту. В особистості, в часі, в місті перебування орієнтований вірно. Правильно розуміє мету експертизи. У розмові активний, однак на запитання відповідає не охоче, повідомляти анамнестичні відомості відмовляється. При відповіді на питання експертів піддослідний починає відповідати, але поступово втрачає суть питання і починає говорите про інше. Найчастіше розмову переводить на свою особистість, повідомляє про госпіталізацію до психіатричної лікарні, дуже обурений цим, стає роздратованим, сварливим. До розпитувань ставитися з підозрою, боїться, що інформація буде направлена проти нього. Питання завжди слухає уважно. Грубих порушень з боку пам`яті та інтелекту не виявляє. На питання щодо його стану відповів, що почуває себе добре, скарг ані на стан соматичного здоров,я, ані на стан психічного здоров`я немає. Негативістично налаштований в адресу дружини. На перший плат виступають емоцій порушення у вигляді нестриманості емоційних проявів, дратівливості, гнівливості. На момент огляду будь-якої галюцінаторно-маячної симптоматики не виявлено. Соматичний стан: при зовнішньому огляді без ознак невідкладних станів. Пересувається за допомогою палиці. Неврологічний стан: мікроознаки органічного ураження ЦНС.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності призначення примусової судово-психіатричної експертизи заявником не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для примусового направлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на судово-психіатричну експертизу.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про примусове призначення судово-психіатричної експертизи задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 103, 105, 252, 298, 353 ЦПК України, суд
Клопотання ОСОБА_1 про примусове призначення судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда

Присяжні: М.М. Барельський

О.А. Бражнік