Справа № 373/2114/19
Номер провадження 2/373/146/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретаря судових засідань Литвишко В.М.,

розглянув в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кредитну заборгованість в розмірі 35364 грн. 41 коп.

Також просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.10.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір шляхом підписання Заяви про приєднання №527383711 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 з використанням електронного платіжного засобу та встановлено ліміт у розмірі 40000 гривень з процентною 0,001 % річних, щомісячною комісійною винагородою за обслуговування кредиту 3,2%.

Проте, відповідач, порушуючи умови Договору, прострочив виконання зобов`язань за цим Договором щодо погашення заборгованості (в тому числі за кредитом та процентами) за кредитним договором, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 28.10.2019, згідно з наданим розрахунком позивача складається із: основної заборгованості 32815,32 гривень; заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом 1255,27 гривень; комісії 1106,03 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення простроченого кредиту 169,19 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 18,60 гривень. Загальна сума заборгованості станом на 28.10.2019 визначена позивачем в розмірі 35364,41 гривень.

Ухвалою суду від 14.01.2020 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.02.2020 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 16.03.2020 о 10:15.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

01.04.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнав обставин позову, зокрема, вказавши на те, що банком нараховано заборгованість за період з 17.09.2018 по 11.10.2018, тоді, як кредитний договір укладено 05.10.2018. Таким чином, період видачі кредитних кошів, за версією позивача, виходить за межі кредитного договору.

Крім того, посилається на те, що відповідач є військовослужбовцем, на підтвердження чого надав копію трудової книжки та копію довідки військово-лікарської комісії. Тому, відповідно до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців» йому, як військовослужбовцю, з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом нараховані неправомірно.

Посилається на те, що ним сплачено в рахунок погашення кредиту 10824,67 грн, які зараховані банком на сплату процентів. Крім того, вказує на те, що позивачем визнається сума сплаченої відповідачем заборгованості в розмірі 17251,02 грн. в період з 29.10.2018 по 22.10.2019.

Також, наполягає на тому, що позивачем надано неналежний розрахунок заборгованості, а тому він не може слугувати підставою для задоволення позову.

24.04.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача ОСОБА_2 вважає необґрунтованими доводи відповідача у своєму відзиві та просив задовольнити позов. До відзиву додано копію заяви про приєднання №527383711 від 17.09.2018, копію паспорта споживчого кредиту, копію виписки по картковому рахунку відповідача.

29.05.2020 відповідачем надано суду пояснення по суті позову, в яких він заперечує проти нарахування кредитної заборгованості поза межами договору кредиту, а докази, які представник відповідача надав разом з відповіддю на відзив, вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, так як подані з порушенням закону. Так, позивач повинен був подати їх разом з позовною заявою, або обґрунтувати неможливість такого подання.

Представник позивача ОСОБА_3 направив суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання на виклик суду не з`явилися, в своїй заяві просили розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги не визнають, просили відмовити в їх задоволенні.

Судом встановлено наступні обставини:

До позову додано копію заяви відповідача про приєднання № 527383711 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 05.10.018, відповідно до якої ОСОБА_1 уклав з АТ «Державний ощадний банк України» Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умовами тарифного пакету «Мій комфорт».

В п.2.10 заяви про приєднання соціальний статус відповідача вказано «службовець».

Матеріали справи містять копію заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, в якому зазначено бажаний розмір кредиту 40000 грн, максимальний розмір кредиту 250000 грн, строк кредитування 60 місяців, заява датована 05.10.2018; копію паспорта споживчого кредиту, який містить інформацію про споживчий кредит; копію таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 05.10.2018.

Надано копію Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Також надано розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 28.10.2019 за договором №5273837 від 17.09.2018, згідно з яким встановлений кредитний ліміт становить 40000 гривень, загальний розмір заборгованості 36364.41 гривень, з них: основна заборгованість 32815,32 гривень; заборгованість по процентам та комісії за користування кредитом 1256,27 гривень; комісія 1106,03 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 169,19 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 18,60 гривень.

Відповідно до наданої представником відповідача копії трудової книжки останнього 01.01.2019 прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу, 31.12.2019 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України.

Згідно з копією довідки військово-лікарської комісії від 17.12.2018 прапорщику ОСОБА_1 встановлено діагноз: стан після операції 14.12.2018. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Також з відповіддю на відзив представником позивача надано суду копію заяви про приєднання №527383711 до Договору від 17.09.2018, копію паспорта споживчого кредиту, копію виписки по картковому рахунку відповідача.

Суд визнає загальновідомою обставиною те, що в Україні після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» діє особливий період (лист Верховного Суду від 13.07.2018 № 60-1543/0/2-18). Дані про його припинення відсутні.

Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить відмітки відповідача про ознайомлення з його змістом.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч.2 ст.627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженому постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, форми документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів установлюються правилами платіжних систем і повинні містити обов`язкові реквізити, визначені цим Положенням.

Пунктом 7 цього розділу передбачено, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів повинні містити такі обов`язкові реквізити:

1) ідентифікатор еквайра та торговця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати; 2) ідентифікатор платіжного пристрою; 3) дату та час здійснення операції; 4) суму та валюту операції; 5) суму комісійної винагороди; 6) реквізити електронного платіжного засобу, які дозволені правилами безпеки платіжної системи; 7) вид операції; 8) код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі.

Відповідно до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частинами 4, 5, 8 цієї статті передбачено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

При оцінці доказів та оцінці аргументів суд враховує положення ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Розрахунки заборгованості за договором №527383711 від 05.10.2018 не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову. Крім того, формат їх виконання не дає можливості чітко виокремити усі складові частини заборгованості, про стягнення яких просить позивач, а також момент виникнення такої заборгованості, а відтак такі розрахунки не є документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів.

Докази, подані представником відповідача після подання позову, а саме: копію заяви про приєднання №527383711 від 17.09.2018, копію паспорта споживчого кредиту, копію виписки по картковому рахунку відповідача судом не приймаються, як такі, що подані з порушенням ст.83 ЦПК України, оскільки відсутні будь-які клопотання від позивача про поважність причин їх неподання, а також відсутні такі причини. При цьому, суд враховує, що позовна заява залишалась судом без руху та позивачем усувались недоліки позовної заяви, а також, що позивачем у позові висловлено прохання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на те, що відповідачє військовослужбовцем, суд доходить висновку, що позивачем також безпідставно не враховано положення п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців» та сплачені відповідачем кошти спрямовано на інші цілі, ніж погашення основної заборгованості.

Оскільки судом не прийнято виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , що надані позивачем із порушенням визначених законом строків без поважних причин, суд доходить висновку, що позивачем не доведено час та обсяг переданих позивачем відповідачеві кредитних коштів, а відтак, що наявні зобов`язання щодо їх повернення.

Зважаючи на викладене суд доходить висновку, що позивачем не доведено у визначеному законом порядку, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, предметом якого була передача відповідачеві кредитних коштів на загальну суму 32815,32 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» - місцезнаходження: вул. Володимирська, 27, м. Київ, 01001, ;

ОСОБА_1 - місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 11.06.2020.

Суддя: Д. В. Свояк