У Х В А Л А

Справа № 185/1274/20

Провадження № 2/185/1941/20

16 червня 2020 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

з участю секретаря судового засідання Красножон О.Ю.,

сторін, представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 від імені відповідача ОСОБА_3 заявив відвід головуючому судді.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що він має сумніви в кваліфікації судді ОСОБА_5 , пояснивши цей факт тим, що його довіритель як член НППО «Павлоградвугілля» знає про наявність поданої до ВРП скарги на дії судді Шаповалової І.С. іншими членами цієї організації.

Відповідач підтримав свого представника, додатково зазначив, що існує практика ЄСПЛ( без конкретного посилання на правові позиції, викладені в рішеннях ЄСПЛ), про те, що суддя зобов`язаний взяти відвід, коли є сумніви в його неупередженості.

Інші учасники справи, що приймали участь в судовому засіданні, з приводу заявленого відводу не висловились.

Зокрема, позивач ОСОБА_2 заявив, що довіряє складу суду.

Відповідач ОСОБА_4 зазначив, що не буде висловлюватись, так як відсутній його представник адвокат Савченко С.А.

Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відводу виходячи з наступного.

Статтями 36, 37, 39 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

За принципом, неодноразово викладеним у рішеннях Європейського суду, суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру (рішення ЄСПЛ у справах «Пєрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium), «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та інші).

Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності, що відповідає правовій позиції, викладеной в рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27,28 і 30, Series A, no. 255 , «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII.

Окрім цього, на важливості суспільної довіри й поваги до судової влади як гарантії ефективної роботи судової системи наголошується в низці міжнародних документів. Зокрема, згідно з пунктом 3 Європейського статуту судді суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений. Ця ж вимога підкреслюється і у Висновку № 1 (2001) Консультативної Ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, а також у Висновку № 3 (2002) цієї Ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності.

Відвід головуючому судді був заявлений одразу після відкриття першого судового засідання у справі, а тому на данному етапі забезпеченя доказів для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, покладається на особу, яка заявила про наявність такої небезсторонності, оскільки вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію, для унеможливлення порушення вимог ст.6 ЄКПЛ щодо розгляду справи об`єктивним і безстороннім судом, що відповідає правовій позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ «Пулар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), 10 червня 1996 року § 32, Звіти 1996- ІІІ).

Водночас, доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.

Стороною відповідача не надано суду жодних доказів в обґрунтування зазначеної підстави для відводу, а тому підстав для відводу (самовідводу) суд не вбачає. Встановити з промови представника відповідача, яка по суті є емоційним проявом його особистого ставлення до судді Шаповалової І.С., фактичні данні, які б давали змогу встановити наявність підстав для відводу головуючого, передбачені ст..ст.36, 37 ЦПК України не є можливим.

Аналогічно, в наданих відповідачем ОСОБА_3 поясненнях посилання на норму цивільного процесуального закону відсутні.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 40 ЦПК України провадження у справі слід зупинити та передати питання про відвід іншому суді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36-40, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяв відповідача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шаповалової І.С. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Предати питання про вирішення відводу головуючому судді Шаповаловій І.С. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації - іншому суді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Зупинити провадження у справі до розгляду питання про відвід головуючому судді в порядку ст. 40 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя І.С.Шаповалова