Справа № 349/8/20
Провадження № 2/349/140/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 червня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Могили Р.Г.

за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

учасники судового провадження:

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Микитчин П.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/8/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В січні 2020 року ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Гаталяк М.Я. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

Позовна заява обгрунтована тим, що з 15 грудня 2017 року сторони перебувають у шлюбі. Вони проживали в Іспанії, але сімейні стосунки в них не склалися і відповідач повернувся до України. 13 червня 2018 року позивач змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 . Відповідач належним чином не утримує та не забезпечує сина, хоча має таку можливість. На підставі викладеного просила стягувати з ОСОБА_1 щомісяця аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини усіх його доходів.

Відповідач ОСОБА_1 , інтересої якого представляє адвокат Микитчин П.С. подав відзив на позовну заяву. Заперечив проти позову, вважає позовну вимогу необґрунтованою, оскільки до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження дитини, в якому не зазначено батька дитини. Крім цього у свідоцтві про народження вказано, що мати дитини ОСОБА_2 є неодруженою.

Представник позивача адвокат Гаталяк М.Я., який 15 травня 2020 року брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задовольнити повністю. Всудовому засіданні 02 червня 2020 року через виникнення технічних проблемпредставник позивача участі не брав, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності .

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Микитчин П.С. в судовому засіданні заперечили проти позову з підстав наведених у відзиві. Просили у задоволенні позову відмовити. Відповідач також зазначив, що у випадку внесення змін до запису про народження дитини, де батьком ОСОБА_5 буде зазначено його, тоді він згідний сплачувати аліменти у встановленому законом розмірі.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання.

10 лютого 2020 року ухвалою суду визначено відповідачу ОСОБА_1 , як свідку строк до 25 лютого 2020 року для надання письмової відповіді на кожне поставлене представником позивача питання , які зазначені в позовній заяві .

17 лютого 2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду .

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду .

15 травня 2020 року ухвалою суду визнано потрібним , щоб відповідач ОСОБА_1 дав особисті пояснення .

Фактичні обставини справи, встановлені судом .

Заслухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю з огляду на таке.

15 грудня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстрували шлюб , про що зроблено актовий запис № 103, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_2 , виданого 13 червня 2018 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області .

З копії іноземного офіційного документа - свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Корнелья де Ллобрегат від 03 червня 2019 року, який легалізований в Генеральному консульстві України в Барселоні вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Есплугес де Ллобрегат , лікарня « Сант Жоан де Деу» , провінція Барселона, Іспанія. Матір`ю дитини зазначено ОСОБА_2 , яка є неодруженою , а відомостей про батька дитини не зазначено .

Згідно копії довідки від 10 вересня 2019 року №536/1-242, виданої Генеральним консульством України в Барселоні та копії паспорта для виїзду за кордон, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований громадянином України.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Однак за змістом положень статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Позивач та її представник не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такі відомості відсутні в копії свідоцтва про народження дитини. В свою чергу відповідач ні в заяві свідка поданій в порядку ст.93 ЦПК України , ні під час надання особистих пояснень в суді не визнав, що ОСОБА_5 є його сином, лише ствердив, що у випадку внесення змін до запису про народження дитини та зазначення його, як батька, він згідний сплачувати аліменти у встановленому законом розмірі.

З врахуванням того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а сторона позивача не довела суду належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , а тому в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 78, 81,141,259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується до закінчення строку карантину.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 05 червня 2020 року.

Суддя Р.Г.Могила