Справа № 517/166/18
Провадження № 2/517/97/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Захарівка цивільну справу за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом Інституту ВМС НУ «ОМА» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 91 300, 25 грн., до складу яких включає грошове забезпечення 3 884, 21 грн., продовольче забезпечення 75 476, 76 грн., речове забезпечення 11 939, 28 грн.

В обгрунтування позову посилається на те, що між факультетом військово-морських сил Одеської національної морської академії, правонаступником якого є Інститут Військоао-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та відповідачем ОСОБА_1 28.08.2014 року було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчльного закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, за умовами якого відповідач зобов`язався відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

02 червня 2020 року представник відповідача, адвокат Корой І.Д. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), яка дійшла висновку, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язанні з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Також вказав, що Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у даній справі, вирішуючи питання щодо юрисдикції розгляду зустрічного позову про визнання недійсним контракту, зазначив, що позовні вимоги за зустрічним позовом пов`язані з питаннями реалізації особою, яка перебуває на публічній службі, права на оскарження угоди, укладеної зі стороною, яка здійснює на виконання делегованих повноважень публічно-владні управлінські функції.

У зв`язку з цим, він звернув увагу на те, що вимоги за первісним позовом щодо стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі та зустрічним позовом про визнання контракту недійсним є пов`язані однією підставою виникнення та одними й тими ж доказами, а також правовідносинами щодо прийняття на публічну службу та її проходження, а отже процесуальний порядок їх розгляду законодавством визначений однаковий, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Тому, просить суд закрити провадження у вказаній справі за первісним позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі; роз`яснити позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Одеського окружного адміністративного суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, просить розглядати справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач та його представник, адвокат Корой І.Д. у судове засідання не з`явилися, але попередньо представник надав до суду заяву, в якій вказав, що клопотання про закриття провадження у справі підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розглядуваного питання (клопотання відповідача про закриття провадження), - приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 4 статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України. Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до переконання, що спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства. У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших постановах, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів, та підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Суд роз`яснює позивачу, що згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена за платіжним дорученням № 25 від 02 березня 2018 року сума судового збору в розмірі 1762,00 підлягає поверненню на підставі відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 200, 255, 256, 260, 261, 354 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовною заявою Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - закрити, в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», що з зазначеним позовом до ОСОБА_2 позивач має право звернутися до відповідного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області.

Суддя: