Справа № 635/3178/20
Провадження по справі № 2/635/1965/2020
У Х В А Л А

05 червня 2020 року суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_2 , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 грудня 2003 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №235; поділити спільне майно подружжя та залишити за позивачем житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст.ст.175,177ЦПК України з наступних підстав.

В порушення вимог, передбачених п.п. 8, 9, 10 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, яка у відповідності до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Разом з тим, позивачем не зазначено ціну позову з яким вона звернувся до суду.

Також відповідно до вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частиною 3 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно квитанції №0.0..1 від 03 червня 2020 року позивачем за подання до суду вищевказаної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертається до суду із позовною заявою, в якій об`єднані дві вимоги: поділ спільного майна подружжята розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Аналогічне положення міститься в п. 12, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до якого у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Відповідно до п. 10 зазначеної постанови, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Законом України «Про судовий збір» передбачені ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2020 року становить 2102 гривні, а також подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» (№ 2658-ІІІ) звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року (№ 358) оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», хоча б за однією із спеціалізацій у межах напрямку «1 Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму «2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного житлового будинків, які б відповідали вищевказаним вимогам закону, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити вартість майна, на яке позивач просить визнати право власності.

У зв`язку з відсутністю вищевказаних даних, суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який необхідно позивачу сплатити відповідно до Закону України «Про судовий збір», яким передбачена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу, а саме: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Крім того, частиною 4 статті 83 ЦПК України встановлено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Однак, в порушення зазначених норм позивачем не зазначено та не надано жодного доказу щодо існування спірного майна та того, що він є сумісно набутим майном подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя закріплено в ст. 69 СК України.

Відповідно до вимог ст.. 71 СК України, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, а в разі неподільності присуджується одному із подружжя, якщо іншого не визначено домовленістю між ними або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до п. 25 Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Разом з тим позовні вимоги, в частині майна, яке позивач просить виділити, є недостатньо визначеними. У висунутих вимогах слід зазначити конкретне майно і спосіб його поділу.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, відповідно до ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали. Строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Роз`яснити позивачу, що якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, вона вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Бобко