Єдиний унікальний номер справи 183/7230/19
Провадження № 2-з/183/41/20

У Х В А Л А
11 червня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
15 листопада 2019 року ОСОБА_4 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у якому просить:
- визнати договір купівлі-продажу 18/25 часток торгівельного комплексу "Маяк", який посвідчений приватним нотаріусом Аляб`євою Я. С. та зареєстрований в реєстрі за № 1817 недійсним та поновити реєстрацію права власності на 18/25 часток торгівельного комплексу "Маяк" (літ. Д за технічним паспортом), загальною площею 1 387,0 м2, приміщень I-VIII за ОСОБА_2 ;
- витребувати 18/25 часток торгівельного комплексу "Маяк" (літ. Д за технічним паспортом), загальною площею 1 387,0 м2, приміщень I-VIII з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) і вирішити питання стосовно судових витрат.
Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року було постановлено про об`єднання в одне провадження позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов`язання вчинити певні дії та позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, цивільній справі було присвоєно єдиний номер 183/7230/19, номер провадження 2/183/1619/20. Справа перебуває у провадженні судді Сороки О. В.
10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась на адресу суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування заяви заявник посилалась на те, що наразі у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вищезазначена цивільна справа. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року, постановленого у цивільній справі № 183/5692/17, яке набрало законної сили 22 березня 2018 року, вона є співвласником 1/2 частини торгівельного комплексу "Маяк", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проте, не зважаючи на наявність такого рішення суду, її чоловік ОСОБА_2 здійснив продаж частини зазначеного нерухомого майна ОСОБА_3 , не маючи на це відповідних повноважень, що є підставою для визнання цього правочину в силу ст. 203, 215 ЦК України недійсним, наслідками якого є реституція, тобто повернення об`єкту нерухомості його власникам.
09 червня 2020 року їй стало відомо, що ОСОБА_3 поспіхом готує документи для вчинення правочину щодо відчуження спірного об`єкту нерухомого майна третій особі з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі, останній замовив оцінку нерухомого майна, звертається до нотаріусів Новомосковського району, а також до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та консультується щодо можливості термінового відчуження спірного нерухомого майна. Так, 09 червня 2020 року ОСОБА_3 замовив оцінку торгівельного комплексу " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яку проведено за один день, тобто все робиться дуже терміново, метою проведення такої оцінки є оподаткування, нарахування і сплата інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, така оцінка проводиться та вимагається нотаріусами для вчинення правочинів щодо відчуження майна і відповідно до такої оцінки ринкова вартість цього нерухомого майна становить 4 642 857,00 грн.
Додала, що наразі існує факт безпідставного набуття та збереження ОСОБА_3 спірного нерухомого майна, а саме 18/25 частин торгівельного комплексу " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке було відчужено на користь останнього ОСОБА_2 без достатніх на це правових підстав, адже на момент вчинення спірного правочину вона була співвласником зазначеного нерухомого майна, а дії ОСОБА_3 щодо активної підготовки до відчуження спірного майна на її думку свідчать про намір останнього ухилитись від виконання рішення суду шляхом фіктивної зміни номінального власника спірної частини торгівельного комплексу, а тому вжиття заходів забезпечення позову у цій справі є виправданим та обґрунтованим задля забезпечення захисту її прав та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на її користь.
У зв`язку з чим, заявник, посилаючись на ст.ст. 149, 150, 151 ЦПК України звернулась до суду із цією заявою та просить забезпечити позов, шляхом:
Заява розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, згідно яких останній забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Подана заява про забезпечення позову та додані до неї матеріали, не містять належних доказів та аргументів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Водночас, посилання заявника на те, що ОСОБА_3 не обмежений у своєму праві власності на частину нерухомого майна, а тому є висока вірогідність здійснення дій, спрямованих на відчуження торгівельного комплексу "Маяк", як обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд не приймає до уваги, як безпідставні, оскільки таких доказів суду не надано, а самі лише посилання заявника на можливе здійснення ОСОБА_3 зазначених дій не є належним та допустимим доказом.
Також, суд звертає увагу на те, що звіт про незалежну оцінку ринкової вартості спірного нерухомого майна, долучений до заяви про забезпечення позову, наданий суду в копії, яка не завірена належним чином, і не в повному обсязі, при цьому, у ньому зазначено, що використання оцінки можливо для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (в інших випадках вважати висновок недійсним), що не може свідчити про намір ОСОБА_3 відчужити зазначене нерухоме майно, крім того з наданого звіту не вбачається відомостей про особу, яка його замовила, що також унеможливлює визначення причетності ОСОБА_3 до проведення такої оцінки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала суду складена і підписана 11 червня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна