Провадження: 6/484/1/20
Справа: 484/161/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Фартушняк Ю.М.

за участі заступника начальника відділу - Лучинської Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська подання заступника начальника Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лучинської Л.А. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лучинська Л.А. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: житловий будинок за адресою в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання було вказано на те, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №2/484/410/17, виданий 21.06.2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , боргу на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 120750,00 грн. Вказаний виконавчий лист надійшов на виконання до відділу ДВС 19.10.2017 року. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує пенсію та 09.11.2017 року державним виконавцем винесено та направлено на виконання до управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендію та інші доходи боржника. Винесено також постанову про арешт майна та коштів боржника, відомості внесено до державних реєстрів та направлено банківським установам. 17.11.2017 року від боржника ОСОБА_1 до відділу ДВС надійшло заява про зняття арешту з карткового рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк", оскільки на відповідний картковий рахунок проводиться зарахування пенсії. Державним виконавцем на підставі вимог ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про зняття арешту з рахунку, що має спеціальний режим використання. Зазначені обставини свідчать про те, що боржнику відомо, що відносно нього у відділі перебуває відкрите виконавче провадження про стягнення з нього боргу, але жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду боржником не вживається. За період з 23.02.2018 року по тепершній час з пенсії боржника на користь стягувача в рахунок сплати боргу перераховано 3575,11 грн.

Також, в ході проведення виконавчих дій встановлено, що згідно відповіді Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації, по даним паперових носіїв інформації право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою в АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 , який за даними Первомайського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Миколаївській області помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Первомайську Миколаївської області, а за даними Першої Первомайської державної нотаріальної контори спадкова справа після його смерті не заводилась. Згідно довідки виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області боржник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою в АДРЕСА_1 .

В рамках іншого виконавчого провадження №54935951 про стягнення боргу з ОСОБА_4 (яка є матір`ю боржника ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 державний виконавець Домбровська К.С. 26.10.2018 року зверталась до суду з аналогічним поданням, однак ухвалою суду від 11.12.2018 року було відмовлено, оскільки у вказаному будинку був зареєстрований і проживав ОСОБА_1 , що прийняв спадщину після смерті власника ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Право власності ОСОБА_1 не оформив та не зареєстрував за собою.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року у відкритті провадження відмовлено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України в зв`язку з наявністю ухвали суду від 19.02.2019 року, яке набрало законної сили за тими самими вимогами і з тих самих підстав, що і дане подання.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.05.2019 року ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.02.2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року заяву про самовідвід судді Максютенко О.А. задоволено, справу передано до канцелярії суду для вичнення дій, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Розпорядженням кервіника апарату Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 143 від 29.05.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №484/161/17 провадження №6/484/100/19.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2019 року справу призначено судді Закревському В.І.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

За нормами ст. 440 ЦПК України розгляд подання здійснюється за участі державного виконавця.

В судовому засіданні заступник начальника відділу Лучинська Л.А. підтримала подання та вказувала на те, що боржник обізнаний про відкриття провадження, однак жодних дій для сплати боргу не зробив, тому для виконання рішення суду виникла потреба у вирішенні питання про звернення стягнення на житловий будинок.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, а також матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, з 19.10.2017 р. на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №2/484/410/17, виданий 21.06.2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , боргу на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 120750,00 грн. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує пенсію та 09.11.2017 року державним виконавцем винесено та направлено на виконання до управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендію та інші доходи боржника. Винесено також постанову про арешт майна та коштів боржника, відомості внесено до державних реєстрів та направлено банківським установам.

17.11.2017 року від боржника ОСОБА_1 до відділу ДВС надійшло заява про зняття арешту з карткового рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк", оскільки на відповідний картковий рахунок проводиться зарахування пенсії. Державним виконавцем на підставі вимог ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про зняття арешту з рахунку, що має спеціальний режим використання. Зазначені обставини свідчать про те, що боржнику відомо, що відносно нього у відділі перебуває відкрите виконавче провадження про стягнення з нього боргу, але жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду боржником не вживається. За період з 23.02.2018 року по тепершній час з пенсії боржника на користь стягувача в рахунок сплати боргу перераховано 3575,11 грн.

Згідно відповіді виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 1068/03.01-26 від 13.02.2019 року на запит № 8098/10 від 13.02.2019 року та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої квартальним комітетом м. Первомайська №55 від 01.08.2018 року, боржник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою в АДРЕСА_1 . Здійснено перевірку його майнового стану.

Згідно відповіді КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 14.02.2019 року №79/04-02-03 станом на 31.12.2012 року по даним паперових носіїв інформації бюро право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будвіництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти, посвідченого 2-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 08 лютого 1957 року, реєстровий номер 155.

Як видно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів та об`єкта нерухомого майна від 13.02.2019 р. за ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_1 право власності не зареєстровано.

Згідно з листом Первомайського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області від 07.05.2018 р. відносно ОСОБА_3 відділом складено актовий запис про смерть від 10.11.2010 р., дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті - Україна, Миколаївська область, м. Первомайськ.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 14.02.2020 року № 1 батьками боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі свідоцтва про шлюб, актовий запис №660 від 17.11.1975 року, складений відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 14.02.2020 року № 3 та про народження від 14.02.2020 року №8 мати боржника у справі ОСОБА_4 змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на підставі актового запису про шлюб №660 від 17.11.1973 року, а батьком її був ОСОБА_3 , на підставі актового хапису №1581 від 17.12.1954 року, складеного Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

Таким чином, померлий ОСОБА_3 був рідним дідом боржника ОСОБА_1 і останній проживав на час його смерті разом з померлим у вказаному вище житловому будинку.

Відповідно до листа від 08.05.2018 р. Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою не заводилась. Із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї до нотаріальної контори спадкоємці не звертались.

Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Частиною 1статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно достатті 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другоїстатті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першоїстатті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно до ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Таким чином, державний виконавець звертається до суду із заявою про звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано в установленному законом порядку.

Аналіз норм Цивільного кодексу України вказує на те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після діда у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і він йому належить з моменту відкриття спадщини.

Враховуючи те, що боржником рішення суду не виконано і він не зареєстрував право власності на житловий будинок успадкований після діда, суд вважає, що вимога в поданні є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 271, 440 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лучинської Л.А. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано - задовольнити.

Надати дозвіл Первомайському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рамках виконавчого провадження № 54958216.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.06.2020 року.

СУДДЯ: