ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1074/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/9613/19 Категорія: 301030000 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Новіков О.М.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідач Черкаський РВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області,

третя особа - АТ КБ «Приватбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 (повний текст складено 11.03.2020, суддя в суді першої інстанції Казидуб О.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського РВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ КБ «Приватбанк», про зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

у грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, яким просив зняти арешт з усього нерухомого та невизначеного майна, що належить йому на праві власності, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11048691, який накладений постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 06.04.2011, обтяжувачем є ВДВС Черкаського РУЮ.

В обґрунтування заявлених вимог вказав на те, що 25.05.2019 він вступив у спадщину після смерті матері та став власником 49/100 частин двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ВДВС Черкаського РУЮ є обтяжувачем невизначеного майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , зареєстровано на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 06.04.2011, 08.04.2011 о 11:44:07 за №11048691, реєстратор: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Вказаний арешт накладений головним державним виконавцем ВДВС Черкаського РУЮ Яворським О.М. на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2011 у виконавчому провадженні №25652661 на примусове виконання виконавчого листа Черкаського районного суду на користь ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення боргу у сумі 1811,51 грн. Після оформлення в державній нотаріальній конторі спадщини 49/100 частин зазначеної двокімнатної квартири також попало під арешт.

Отже позивача протиправно позбавлено можливості розпоряджатися своєю власністю. Заяву позивача від 31.08.2019 про зняття арешту Черкаський РВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області листом від 16.09.2019 №19153/3 залишив без задоволення через відсутність правових підстав. Крім того, з цього листа вбачається, що всі виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 вже завершені, а виконавчі листи - повернуті стягувачу.

Вважає, що у даному випадку оспорюваним арештом безпідставно порушено його право власності, що й обумовило зверхня до суду з цим позовом.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 в задоволенні позову відмовлено з посиланням на те, що арешт на майно позивача накладено для забезпечення виконання його зобов`язань перед АТ КБ «Приватбанк», які на даний момент не виконано, отже арешт, як захід забезпечення виконання зобов`язань, має бути в силі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 21.05.2020 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі. В обґрунтування вказано на те, що підстави для накладення арешту на майно позивача відсутні, оскільки відповідне виконавче провадження було завершено, виконавчі листи повернуто стягувану та скінчилися трирічні строки для їх пред`явлення до виконання.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2019, посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 49/100 частин квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.04.2011 №11048691 реєстратор: Черкаська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 . Підставою обтяження зазначено постанову про відкриття виконавчого провадження б/н від 06.04.2011 ВДВС Черкаського РУЮ

Згідно листа Черкаського РВ ДВС від 16.09.2019 №19155/3 на виконанні у Черкаському РВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження №25652661 за виконавчим листом від 03.07.2007 №2н-44, що видав Черкаський районний суд Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватбанку 1811,51 грн. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 №606 ХІV), що діяв до 05.10.2016, накладено арешт на все майно боржника з підстав не виконання в добровільному порядку судового рішення.

12.09.2011 державним виконавцем закрито виконавче провадження АСВП №25652661 з підстав п.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в результаті вжитих державним виконавцем заходів не вдалося з`ясувати місцезнаходження боржника.

На виконанні у Черкаському РВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області перебували наступні виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 , а саме:

- АСВП НОМЕР_2 5129069 з примусового виконання судового наказу від 03.07.2007 №2н-44, що видав Черкаський районний суд, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПриватБанка 1811,51 грн. 24.11.2008 вказане виконавче провадження закінчене з підстав п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- АСВП №29069 з примусового виконання судового наказу від 03.07.2007 №2н-44, що видав Черкаський районний суд, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПриватБанка 1811,51 грн. 21.09.2009 виконавче провадження повернуте стягувачу з підстав п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- АСВП №25652661 з примусового виконання судового наказу від 03.07.2007 №2н-44, що видав Черкаський районний суд, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПриватБанка 1811,51 грн. 12.09.2011 виконавче провадження повернуте стягувачу з підстав п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- АСВП №40493767 з примусового виконання виконавчого листа від 17.09.2013 №2/707/699/13, що видав Черкаський районний суд про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 23798,11 грн. 30.12.2013 виконавче провадження повернуте стягувачу з підстав п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- АСВП №44602158 з примусового виконання виконавчого листа від 17.09.2013 №2/707/699/13, що видав Черкаський районний суд, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 23798,11 грн. 25.12.2014 виконавче провадження повернуте стягувачу з підстав п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- АСВП №50818626 з примусового виконання виконавчого листа від 17.09.2013 №2/707/699/13, що видав Черкаський районний суд про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 23798,11 грн. 21.06.2016 виконавче провадження повернуте стягувачу з підстав п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- АСВП №46643142 з примусового виконання виконавчого листа від 17.09.2013 №2/707/699/13, що видав Черкаський районний суд про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 23798,11 грн. 30.06.2015 виконавче провадження повернуте стягувачу з підстав п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07.08.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 23562,49 грн.

06.04.2016 постановою Головного державного виконавця ВДВС Черкаського РУЮ про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/707/699/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 23798,11 грн.

21.06.2016 постановою Головного державного виконавця ВДВС Черкаського РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилося безрезультатними. Тому виконавчий лист №2/707/699/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 23798,11 повернуто стягувачу.

Позивач у справі вважає, що накладений на його майно арешт є незаконним та таким, що безпідставно порушує його право власності.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Такі ж положення закріплено у ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Аналогічні положення містить і чинна редакція ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно до вимог ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

При цьому згідно ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З системного аналізу вказаних норм права слідує, що метою здійснення виконавчого провадження є забезпечення реального виконання, зокрема, судових рішень. Для цього і здійснюється накладення арешту на майно боржників.

Отже за відсутності виконавчого провадження арешт майна особи, яка не є боржником у такому провадженні, не відповідатиме встановленій законодавством меті, а саме - забезпеченню реального виконання судового рішення.

У даній справі судом встановлена відсутність виконавчого провадження, яке наразі здійснюється щодо боржника ОСОБА_1 та на забезпечення виконання якого на майно вказаної особи накладався б арешт. Отже оспорюваний позивачем арешт майна є безпідставним, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог у справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи. Та обставина, що на даний момент зобов`язання позивача перед АТ КБ «Приватбанк» не виконано не свідчить про можливість накладення арешту на майно боржника без наявності відповідного виконавчого провадження, у якому б цей арешт виконував забезпечувальну функцію, як це передбачено ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Також на підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, так як позивача звільнено від сплати судового збору як інваліда ІІ групи згідно п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 768,40 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1152,60 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, а всього 1921 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського РВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ КБ «Приватбанк», про зняття арешту з нерухомого майна скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаського РВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт з усього нерухомого майна та невизначеного майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11048691, що накладений постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 06.04.2011, обтяжувачем є ВДВС Черкаського РУЮ ГТУ юстиції у Черкаській області.

Стягнути з ВДВС Черкаського РУЮ ГТУ юстиції у Черкаській області на користь державного бюджету 1921 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня виготовлення тексту повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Повну постанову складено 10.06.2020.

Суддя-доповідач

Судді