Справа № 639/837/20
Провадження № 2/639/757/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Панікарук В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/837/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,

ВСТАНОВИВ :

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1 300, 00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення ним навчання, а саме до червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2017 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на теперішній час проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні.

На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2017 року справа №639/33/17, стягнуто з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 4 січня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Син ОСОБА_3 на теперішній час вже є повнолітнім, але навчається на 1 курсі денної форми навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Закінчує навчання у червні 2024 року.

Відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, на теперішній час за ним обліковується заборгованість по аліментам.

У зв`язку з тим, що повнолітня дитина сторін продовжує навчання та коштів на його забезпечення є недостатньо позивач і вимушена була звернутися до суду із зазначеною позовною заявою.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. Призначено судове засідання.

Позивачу судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що він у добровільному порядку надає синові допомогу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 22 березня 2002 року. (а.с. 6)

На теперішній час ОСОБА_3 є повнолітнім.

Як вбачається з Довідки Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 21.08.2019 року № 1780, ОСОБА_3 на теперішній час навчається на 1 курсі денної форми навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та знаходиться на повному державному забезпеченні та казарменому положенні з 20 липня 2019 року. Закінчує навчання в червні 2024 року. (а.с. 7)

Позивач зазначає, що спільний з відповідачем син навчається на денній формі навчання, через навчання самостійно працювати та отримувати заробітну плату не має можливості. Заробітної плати позивача є недостатньо для забезпечення нормального життя дитини. Позивач вважає, що відповідач в змозі надавити допомогу на утримання сина.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень викладених у 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що син навчається на бюджетній формі навчання на казарменому положенні та отримує стипендію у розмірі 600 грн. Зазначених коштів є недостатньо для забезпечення нормального рівня життя дитини.

Відповідач, в свою чергу пояснив, що його син знаходиться на повному державному забезпеченні. Якщо його сину щось необхідно відповідач самостійно привозить йому до казарми. Надавати допомогу, яку просить позивач, відповідач на теперішній час не має можливості, оскільки офіційно не працює, має мінливий дохід близько 5 000, 00 грн., на його забезпеченні перебуває ще двоє малолітніх дітей, на одного з яких стягуються аліменти у розмірі 1 300, 00 грн.

Судовим розглядом було встановлено, що дійсно ОСОБА_3 на теперішній час є студентом денної форми навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та знаходиться на повному державному забезпеченні та казарменому положенні. ( а.с. 7)

Позивачем по справі, всупереч положенням ст. ст. 12, 76-81, 89 ЦПК України, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що її син потребує матеріальної допомоги, що коштів які він отримує, як стипендію є недостатньо.

Судом також було встановлено, що на теперішній час відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід та й нього на забезпеченні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач не має реальної можливості надавати матеріальну допомогу на забезпечення його повнолітнього сина. Зі слів відповідача, він і так самостійно допомагає синові, купує йому, все що йому необхідно. Дані ствердження не були спростовані позивачем.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено факт того, що ОСОБА_3 на теперішній час потребує матеріальної допомоги, а відповідач по справі має можливість її надавати, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 280, 281 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 (строки апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 30.06.2020 року.

Суддя В. В. Труханович