Дата документу 18.05.2020
Справа № 2-17/02
Провадження № 2-др/334/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020р. Ленінський райсуд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - Баруліної Т.Є.;

при секретарі - Сагайдак Г.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Середи А.А. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, по справі за позовом ОСОБА_2 про визнання приватизації, свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, визнання права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2019 р. заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено у повному обсязі. Скасовано арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , ухвалою Ленінського районного суду від 08.07.1999 року у цивільній справі №2-17/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ленінської районної адміністрації, третя особа ОСОБА_4 , державне комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 9» Житлово-експлуатаційна дільниця № 46 м. Запоріжжя про визнання приватизації, свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, визнання права користування жилим приміщенням.

Ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя набрала чинності та 05.03.2020 року була отримана заявницею ОСОБА_1 під особистий підпис.

30.04.2020 р. представник ОСОБА_1 , адвокат Середа Андрій Анатолійович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, яким просить скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя на підставі листа № 1081 від 16.07.1999 Другої Запорізької нотаріальної контори, у цивільній справі № 2-17/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ленінської районної адміністрації, третя особа ОСОБА_4 , комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 9» Житлово-експлуатаційна дільниця № 46 про визнання приватизації, свідоцтва про право власності на квартиру недійним, визнання права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що з відомостей Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається заборона відчуження квартири АДРЕСА_1 . При цьому, підставою обтяження зазначено лист № 1081 від 16.07.1999 Другої Запорізької нотаріальної контори, а згідно архівної довідки № 2282/01-21 від 26.09.2019 вбачається, що арешт на вказане нерухоме майно накладено рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя, отриманим Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 16.07.1999 р. Іншого арешту на вказану квартиру не існує, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманими до 24.01.2020р. та після 13.03.2020р., однак, державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відмовлено у державній реєстрації скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки в резолютивній частині ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2020 року відсутнє посилання на вищезгаданий лист нотаріальної контори, що фактично унеможливлює виконання рішення суду та прийняття спадщини заявником.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.п.1,4 ч. 1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно ч. 4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 1 ч.5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду № 2-зз/334/2/20 (2-17/2002) від 24.01.2020р. заяву (клопотання) ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, скасовано арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , ухвалою Ленінського районного суду від 08.07.1999 року у цивільній справі №2-17/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ленінської районної адміністрації, третя особа ОСОБА_4 , державне комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 9» Житлово-експлуатаційна дільниця № 46 м. Запоріжжя про визнання приватизації, свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, визнання права користування жилим приміщенням.

Отже, безпідставною є вимога представника заявниці, адвоката Середи А.А. про ухвалення додаткового рішення щодо скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя на підставі листа № 1081 від 16.07.1999 Другої Запорізької нотаріальної контори, у цивільній справі № 2-17/2002, оскільки судом у повному обсязі задоволене клопотання ОСОБА_1 , в якому відсутня така позовна вимога, та при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, викладених у прохальній частині позову.

Крім того, в своїй заяві представник посилається на те, що ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя була постановлена судом 08.07.1999 року, а лист Другої держнотконтори виданий 16.07.1999 року, тобто саме лист № 1081 було видано на підставі ухвали суду, а не так як просить зазначити у додатковому рішенні адвокат Середа А.А.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи, що чинним законодавством встановлений певний порядок для ухвалення додаткових рішень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Середи А.А. про винесення додаткового рішення щодо скасування арешту, накладений на квартиру АДРЕСА_1 ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя на підставі листа № 1081 від 16.07.1999 Другої Запорізької нотаріальної контори, у цивільній справі № 2-17/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ленінської районної адміністрації, третя особа ОСОБА_4 , комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 9» Житлово-експлуатаційна дільниця № 46 про визнання приватизації, свідоцтва про право власності на квартиру недійним, визнання права користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.263, 264, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Середи А.А. про винесення додаткового рішення щодо скасування арешту, накладений на квартиру АДРЕСА_1 ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя на підставі листа № 1081 від 16.07.1999р. Другої Запорізької нотаріальної контори у цивільній справі № 2-17/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ленінської районної адміністрації, третя особа ОСОБА_4 , комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 9» Житлово-експлуатаційна дільниця № 46 про визнання приватизації, свідоцтва про право власності на квартиру недійним, визнання права користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Баруліна Т. Є.