П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 357/6583/19

Номер провадження 22-ц/824/5695/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Ярмоли О. Я., у справі за позовом Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л», третя особа: Комунальне підприємство «Перевага», державний реєстратор Хоцінська Анна Миколаївна, про визнання недійсним договору оренди землі, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Приватне орендне підприємство «Агрофірма Узинська» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л», третя особа: державний реєстратор Комунального підприємства «Перевага» Хоцінська Анна Миколаївна, про визнання недійсним договору оренди землі № б/н від 27 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роза-Л», предметом якого є земельна ділянка площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:0015, яка розташована на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію іншого речового права № 31443624 від 04 травня 2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0015, внесений на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Перевага» Хоцінської Анни Миколаївни, індексний номер 46752311 від 07 травня 2019 року; стягнення з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л» на користь Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» судові витрати по справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21 листопада 2012 року між ПОП «Агрофірма Узинська» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі № 2 на земельну ділянку площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:0015, яка знаходиться на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області строком на п`ять роком, а в подальшому між ними було укладено додаткову угоду № 1 від 18 квітня 2017 року, якої сторони збільшили строк дії договору до 21 листопада 2024 року.

На підставі вищевказаного договору та додаткової угоди, державним реєстратором - державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л. В. прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 квітня 2017 року № 35002376 та від 24 квітня 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено запис про інше речове право № 20208328 на земельну ділянку за ПОП «Агрофірма Узинська».

Позивач зазначає, що орендодавець особисто отримувала орендну плату, а орендар відкрито використовував орендовану ним земельну ділянку за її цільовим призначенням.

20 червня 2017 року Міністерством юстиції України прийнято наказ № 1977/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», на підставі якого, зокрема, скасовано рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 28 квітня 2017 року № 35002376. Крім того, 20 червня 2017 року Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України було скасовано запис про інше речове право № 20208328 від 24 квітня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року, яке постановою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року залишено без змін, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1977/5 від 20 червня 2017 року в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 квітня 2017 року № 35002376, прийнятого державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л. В.; скасовано рішення ОСОБА_3 , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, № 35776855 від 20 червня 2017 року в частині скасування іншого речового права № 20208328 від 24 квітня 2017 року; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про скасування державної реєстрації іншого речового права № 20208328 від 24 квітня 2017 року.

Таким чином, на думку позивача, з 18 квітня 2019 року в судовому порядку було відновлено порушене право оренди ПОП «Агрофірма Узинська» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0015.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з зустрічним позовом до Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» про визнання недійсним договору оренди № 2 від 21 листопада 2012 року укладеного між ОСОБА_2 та Приватним орендним підприємством «Агрофірма Узинська», з усіма зміна та доповненнями; стягнення з відповідача судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у травні 2017 року під час здійснення ОСОБА_2 підготовчих сільськогосподарських робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0015, яка належить останній на праві приватної власності, невідомі особи повідомили їй про те, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ПОП «Агрофірма Узинська».

У зв`язку з вищенаведеним, позивач отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якої їй стало відомо, про наявність договору оренди землі № 2 від 21 листопада 2012 року, укладеного між нею та ПОП «Агрофірма Узинська».

ОСОБА_2 зазначає, що про існування вищевказаного договору вона не знала, орендної плати за користування земельною ділянкою не отримувала. Таким чином, наявність зареєстрованого договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та ПОП «Агрофірма Узинська» порушує її право власності в частині використання земельної ділянки на власний розсуд.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року (а.с. 160-166) позов Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська», задоволено, визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 27 квітня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роза-Л», предметом якого є земельна ділянка площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:00015, яка розташована на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію іншого речового права № 31443624 від 04 травня 2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0015, внесений на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Перевага» Хоцінською Анною Миколаївною, індексний номер 46752311 від 07 травня 2019 року; стягнуто з ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л» на користь Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» судові витрати по справі в розмірі 2 881 грн. 50 коп. (по 1 440 грн. 70 коп. з кожного відповідача).

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л», третя особа: Комунальне підприємство «Перевага», державний реєстратор Хоцінська Анна Миколаївна, про визнання недійсним договору оренди землі, відмовити; позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, задовольнити; стягнути з Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підтвердження заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, останньою було заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, разом з тим, вказане клопотання, на думку скаржника, судом першої інстанції було проігноровано.

Скаржник зазначає, що ставить під сумнів документи наявні в матеріалах справи, які було надано позивачем за первісним позовом, проте суд першої інстанції безпідставно посилається на них в оскаржуваному рішенні, що свідчить про суб`єктивний та упереджений підхід суду до вирішення спору.

На думку скаржника, твердження суду про обізнаність її з судовим рішенням у справі № 826/9791/17 під час укладання договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Роза-Л», є необґрунтованим, а твердження суду щодо незаконності дій державного реєстратора Хоцінської А. М. під час здійснення державної реєстрації права оренди землі за ТОВ «Роза-Л», не підтверджується належними та допустимими доказами.

Скаржник зазначає, що у травні 2017 року невідомі особи повідомили їй про перебування земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0015 у користуванні ПОП «Агрофірма Узинська», у зв`язку з чим, остання отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належної їй земельної ділянки, з якої їй стало відомо про існування договору оренди землі № 2 від 21 листопада 2012 року укладеного між нею та ПОП «Агрофірма Узинська». Разом з тим, скаржник зазначає, що про існування вищевказаного договору вона не знала, а орендної плати не отримувала.

На думку скаржника, наявність договору оренди землі укладеного між нею та ПОП «Агрофірма Узинська» порушує її право власності в частині використання земельної ділянки на власний розсуд. Так, оскільки договір оренди земельної ділянки скаржником не укладався і державна реєстрація проведена без її згоди та відома, ПОП «Агрофірма Узинська» є таким, що користується вказаною земельною ділянкою, незаконно.

Скаржник зазначає, що в спірному договорі оренди землі не визначено спосіб та умови розрахунків при внесенні орендної плати, крім того, у п. 44 вказаного договору зазначено, що його невід`ємними частинами є, зокрема, план-схема земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), разом з тим, вказані докази ПОП «Агрофірма Узинська» не були додані до матеріалів справи у зв`язку з тим, що вказані документи не виготовлялись.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 березня 2020 року поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою та надано строк для подачі відзиву.

03 квітня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від ПОП «Агрофірма Узинська» з відповідним підтвердженням про направлення його всім сторонам по справі.

З вказаного відзиву вбачається, що ПОП «Агрофірма Узинська» заперечує проти задоволення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки дане клопотання було заявлено з порушенням норм ЦПК України, крім того, останнє вважає, що додаткові підстави для з`ясування тієї обставини чи укладався спірний договір, немає.

ПОП «Агрофірма Узинська» зазначає, що судове рішення, яким було відновлено його право на спірну земельну ділянку, була оприлюднена 22 квітня 2019 року, проте під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТОВ «РОЗА-Л» державний реєстратор Хоцінська А. М. залишила поза увагою наявність зареєстрованого права оренди ПОП «Агрофірма Узинська» на земельну ділянку, не перевірила відсутність суперечностей, що існували на дату здійснення державної реєстрації та всупереч п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» не прийняла рішення про відмову у державній реєстрації.

ПОП «Агрофірма Узинська» зазначає, що спірний договір було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Білоцерківському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 06336. На виконання вимог вищевказаного договору ОСОБА_2 отримувала орендну плату, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, крім того, на думку позивача за первісним позовом, при укладенні договору сторонами було досягнуто усіх істотних умов договору, а відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги, відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ПОП «Агрофірма Узинська» - Плаксій Р. В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Скаржник ОСОБА_2 та представник відповідача за первісним позовом ТОВ «Роза-Л» до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Третя особа за первісним позовом державний реєстратор КП «Перевага» Хоцінська А. М. до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення, у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши заперечення представника позивача за первісним позовом ПОП Агрофірма Узинська» - Плаксій Р. В., з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом суд першої інстанції виходив з того, що при укладені договору оренди землі № б/н від 27 квітня 2019 року, були порушені вимоги чинного законодавства, а відтак, відповідно до положень п. «в» ст.152 ЗК України та ст.ст. 203, 215 ЦК України, вищевказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на підставі яких, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору оренди № 2 від 21 листопада 2012 року та додаткової угоди № 1 від 18 квітня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що 21 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ПОП «Агрофірма Узинська» укладено договір оренди землі № 2, предметом якого є земельна ділянка площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:0015 на строк 5 років (а.с. 10).

18 квітня 2017 року між ОСОБА_2 та ПОП «Агрофірма Узинська» укладено додаткову угоду № 1 про зміну терміну дії до договору оренди землі № 2 від 21 листопада 2012 року, згідно якої, змінено строк дії вищевказаного до 12 років зазначивши, що вказаний договір діє з 21 листопада 2012 року до 21 листопада 2024 року включно (а.с. 12).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 24 квітня 2017 року на підставі договору оренди землі № 2 від 21 листопада 2012 року та додаткової угоди №1 до договору оренди землі від 18 квітня 2017 року за ПОП «Агрофірма Узинська» було зареєстровано право оренди земельної ділянки (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що в рахунок орендної плати ОСОБА_2 отримувала, зокрема, муку та цукор, що підтверджується платіжними відомостями на виплату муки та цукру в рахунок земельного паю 2015 року (а.с. 14-16, 17-16) платіжною відомістю на видачу цукру 2016 року (а.с. 26-27).

В рахунок орендної плати ОСОБА_2 отримувала від ПОП «Агрофірма Узинська» згідно платіжних відомостей: № ВАП-000033/409 на виплату за земельний пай від. Людвинівка 2015 рік у сумі 2 757 грн. 50 коп. (а.с. 20); № ВАП 000018 на виплату коштів за земельний пай 2016 рік від. Людвинівка у сумі 5 500 грн.(а.с. 21-23); № ВАП-325 на виплату коштів від. Людвинівка 2016 рік у сумі 250 грн. (а.с. 24-25); № ВАП-338 у сумі 1 100 грн.; № ВАП-000011 у сумі 50 грн. (а.с. 28-29); ВАП-000011 у сумі 50 грн. (а.с. 104-105); № ВАП-000010 у сумі 600 грн. (а.с. 106-107); № ВАП-000002 у сумі 2 575 грн. (а.с. 108-109); № ВАП-000043 у сумі 50 грн. (а.с. 112-113); № ВАП-000042 у сумі 600 грн. (а.с. 114-115); № ВАП-000080 у сумі 2 575 грн. (а.с. 116).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року (а.с. 30-34), яке постановою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року залишено без змін (а.с. 35-42) адміністративний позов ПОП «Агрофірма Узинська», задоволено, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1977/5 від 20 червня 2017 року в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 квітня 2017 року № 35002376, прийнятого державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л. В.; скасовано рішення ОСОБА_3 , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, № 35776855 від 20 червня 2017 року в частині скасування іншого речового права № 20208328 від 24 квітня 2017 року; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про скасування державної реєстрації іншого речового правіа № 20208328 від 24 квітня 2017 року.

27 квітня 2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ «РОЗА-Л» укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:0015 зі строком дій - 7 років (а.с. 72-73).

Згідно ст. 41 Конституція України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як вбачається з приписів ст.. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Відповідно до ст.. 15 Закону України про «Оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що 21 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ПОП «Агрофірма Узинська» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:0015 з орендною платою зазначеною в розділі «Орендна плата» та строком дії, відповідно до додаткової угоди № 1 про зміну терміну дії договору оренди землі, з 21 листопада 2012 року по 21 листопада 2024 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 особисто отримувала орендну плату за вищевказаним договором, про що свідчать її підписи проставлені на платіжних відомостях.

24 квітня 2017 року державним реєстратором Малькевич Л. В. на підставі вищевказаного договору та додаткової угоди до нього, було зареєстровано право оренди земельної ділянки за ПОП «Агрофірма Узинська».

Таким чином, між ОСОБА_2 та ПОП «Агрофірма Узинська» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:0015 у відповідності до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, 27 квітня 2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ РОЗА-Л» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки на підставі якого державним реєстратором Хоцінською А. М. було прийнято рішення про реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ «РОЗА-Л».

Так, одна й та сама земельна ділянка не може одночасно бути об`єктом оренди за двома різними договорами оренди, а відтак, укладення ОСОБА_2 договору оренди землі від 27 квітня 2019 року з ТОВ «РОЗА-Л» під час дії договору оренди укладеного з ПОП «Агрофірма Узинська» не відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПОП «Агрофірма Узинська» в частині визнання недійсним договору оренди землі від 27 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «РОЗА-Л», предметом якого є земельна ділянка площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:00015.

Як вбачається зі ст.. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно ст.. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави для відмови в державній реєстрації прав: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Під час апеляційного перегляду колегією суду встановлено, що договір оренди землі від 27 квітня 2019 року був укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Роза-Л» в період дії договору оренди землі укладеного 21 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ПОП «Агрофірма Узинська». Крім того, 04 травня 2019 року державним реєстратором Хоцінською А. М. у порушення норм частини третьої статті 10, абзацу першого частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було зареєстровано за ТОВ «Роза-Л» право оренди на земельну ділянку площею 3,8903 га з кадастровим номером :03:002:00015.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПОП «Агрофірма Узинська» щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію іншого речового права № 31443624 від 04 травня 2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0015.

Крім того, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , згідно яких, остання просила визнати недійсним договір оренди № 2 від 21 листопада 2012 року укладений між нею та ПОП «Агрофірма Узинська», оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір було укладено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Посилання скаржника на те, що про існування договору оренди землі № 2 від 21 листопада 2012 року остання не знала та орендної плати не отримувала, спростовується наявними в матеріалах справи договором оренди землі № 2 від 21 листопада 2012 року та платіжними відомостями про отримання орендної плати на яких міститься підпис ОСОБА_2 .

Колегія суду ставиться критично до посилання скаржника на те, що в договорі оренди землі № 2 від 21 листопада 2012 року не визначено спосіб та умови розрахунків при внесенні орендної плати, оскільки вказані умови містяться в договорі в розділі «Орендна плата».

Колегія суду ставиться критично до посилання скаржника на п. 44 вищевказаного договору відповідно до якого, невід`ємними частинами договору є, зокрема, план-схема земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки, вказаний договір не містить пункту під номером 44.

До апеляційної скарги скаржником було подано клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, дослідивши вищевказане клопотання колегія суду дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до ст.. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2019 року підготовче провадження по даній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду на 23 жовтня 2019 рік на 09 год. 00 хв. (а.с. 132), про що належним чином було повідомлено, зокрема, ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 136). Разом з тим, 21 жовтня 2019 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Гребінь О. О. було подано клопотання про проведення експертизи.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року у прийнятті вказаного клопотання було відмовлено (а.с. 141-142).

Таким чином, враховуючи, що скаржник була належним чином повідомлена про кожне судове засідання, яке було призначено по даній справі в суді першої інстанції, проте клопотання про проведення почеркознавчої експертизи її представником було подано до суду першої інстанції з порушенням строку на його подання, крім того, аналогічне клопотання було подано й до суду апеляційної інстанції, колегія суду приходить до висновку, щодо відсутності підстав для його задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року - залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 06 липня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова