Провадження № 4-с/263/7/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Сусуєвої Д.В.,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, вказуючи що на виконанні у Лівобережного відділу державної виконавчої служби знаходилось виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №263/9962/17 від 11.08.2017 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку та доходів до досягнення її повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.08.2017 року до повноліття дитини.

ОСОБА_4 вказує на те, що неодноразово звертався до державного виконавця Сусуєвої Д.В ОСОБА_5 для перерахунку заборгованості, проте, державний виконавець на вказані звернення не відреагував. В результаті чого заявник опинився в Єдиному реєстрі боржників України, має певні обмеження, про які його не повідомляв державний виконавець.

При повторному зверненні до Лівобережного відділу державної виконавчої служби для надання довідки-розрахунку заборгованості за сплатою аліментів, заявнику була надана довідка №15530; 15531, в якій зазначена сума заборгованості станом на 01.10.2019 р. - 23737,45 грн.

За його заявою щодо переведення виконавчого провадження до Центрального (Жовтневого) відділу виконавчої служби у зв`язку зі зміною місця мешкання виконавче провадження №54597478 передано до Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області для виконання.

На підставі викладеного, просить зобов`язати державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Сусуєву Д.В. скасувати заборгованість по виплаті аліментів за той час, коли він працював підприємцем, на підставі наданих ним підтверджуючих документів та встановити різницю по виплатам.

Представник ОСОБА_6 надала заяву про розгляд скарги за її відсутності. У вказаній заяві вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник Лівобережного відділу ДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Капустинська О.А. в судове засідання надала відзив на скаргу, в якому зазначила, що виконавче провадження № 54597478 на момент розгляду скарги перебуває в Центральному ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), тому вжиття будь-яких дій Лівобережним ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в рамках виконавчого провадження не можливо. Вказала, що скаржник звертається до суду про зобов`язання вчинити певні дії конкретну посадову особу, яка на сьогоднішній день не працює в Лівобережному відділі ДВС міста Маріуполя, а також термін оскарження дій державного виконавця сплив.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно судового наказу №263/9962/17 від 11.08.2017 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку та доходів до досягнення її повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.08.2017 року до повноліття дитини /а.с.7/.

Відповідно заяви від 03.09.2019 року ОСОБА_1 звертався до Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області з заявою про перерахунок заборгованості за аліментами за 2019 рік /а.с.11/.

26.09.2019 року заявник звернувся до начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області з заявою щодо надання довідки про нараховані та сплачені ним аліменти /а.с.12/. На вказану заяву у жовтні 2019 року Лівобережним відділом державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області надано довідку № 14174, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 за період з 10.08.2017 р. по 31.07.2019 р. складає 43620,85 грн. /а.с.13/.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 24.10.2019 р. № 15530;15531, складеного заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Саловською С.Ю., сума заборгованості станом на 01.10.2019 року становить 23737,45 грн./а.с.14/.

Постановою державного виконавця Лівобережного ВДВС м. Маріуполя Сусуєвою Д.В. виконавче провадження №54597478 передано до Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області для виконання /а.с.31/.

Станом на 27.12.2019 року виконавче провадження № 54597478 знаходиться на виконанні Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ (м. Харків).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як вбачається із скарги, яка надана представником скаржника , останній оскаржує дії державного виконавця в частині не врахування під час розрахунку аліментів довідок про роботу боржника та не оскаржує самої заборгованості по аліментам.

Розділом XVI. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012№ 512/5 передбачено, що виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Згідно п. 5 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. №512/5, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, виконавець: виносить повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників; звертає стягнення на майно боржника; надсилає стягувачу письмове роз`яснення про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Таким чином, посилання заявника на те, що в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів маються розбіжності, жодним чином не впливає на внесення відомостей щодо нього до Єдиного реєстру боржників.

Згідно положень ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Як вбачається з матеріалів, доданих до скарги, а саме: довідок-розрахунків щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 , які були надані на запити останнього, інформація щодо наявності виконавчого провадження та сум заборгованості зі сплати аліментів йому була відома, але дії державного виконавця, які полягали у здійсненні вказаних розрахунків, ОСОБА_1 в десятиденний строк не оскаржувалися, як це передбачено ч.1 ст. 449 ЦПК України. З вказаною скаргою на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області щодо скасування заборгованості ОСОБА_1 звернувся лише 27.12.2019 року. Доказів поважності пропущення строків на оскарження дій державного виконавця ані заявником ОСОБА_1 , ані його представником адвокатом Васильєвою Н.В. суду не надано.

Відповідно до розрахунку заборгованості як від жовтня 2019 року № 14174, так і від 24.10.2019 р. № 15530;15531, складених представниками Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Тому, оскільки предметом розгляду скарги, поданої стягувачем у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме законність чи незаконність дій державного виконавця, а предметом розгляду конкретно цієї скарги є саме протиправність, на думку боржника, дій державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості за аліментами, то суд виходить із того, що складення довідок-розрахунків за аліментами є обов`язком державного виконавця і такий обов`язок останньою виконано.

Суд також звертає увагу на те, що незгода боржника з розміром нарахованих аліментів може бути предметом окремого судового розгляду в порядку позовного провадження, що передбачено ч. 3 ст. 195 СК України.

Крім того,суд зазначає, що не може зобов`язати здійснити дії державного виконавця, у якого не перебувають на виконанні матеріали виконавчого провадження

Таким чином, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Сусуєвої Д.В, необхідно відмовити, оскільки державний виконавець в межах своєї компетенції зробила розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам з врахуванням фактично сплачених сум.

Керуючись ст. ст.260,261,447- 452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Сусуєвої Д.В , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області може бути подана до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Шатілова