Справа № 462/5737/19 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/125/20 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Курій Н.М.,

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.,

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргоюПриватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року, постановлене в складі головуючого - судді Бориславського Ю.Л.,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 78695,15 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що відповідач є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18.04.2019 р., у зв`язку з чим, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому у цьому ДТП у розмірі 78695,15 грн., який був застрахований від ризику пошкодження в ДТП у ПрАТ «АСК «Інго Україна» відповідно до умов договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640589229.19. Відтак, ПрАТ «АСК «Інго Україна» просило стягнути з ОСОБА_1 відшкодування шкоди у розмірі 78695,15 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», , р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, грошові кошти у розмірі 63022 гривні 84 копійки.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», , р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33 судові витрати у розмірі 1538 гривень 33 копійки.

У решті позову відмовлено.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року оскаржило Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна».

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, з огляду на те, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права в частині незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1187 ЦК України) та застосування закону, який не підлягав до застосування (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вважає, що оскільки позивач набув право зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів у розмірі 78695,15 грн., то саме ця сума підлягала до стягнення з відповідачки як винуватця ДТП та особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Зазначає, що норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягав би до застосування у спірних правовідносинах при умові, якщо б відповідач була застрахованою, тобто мала поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Звертає увагу на те, що такий був відсутнім на момент скоєння ДТП, а тому відшкодування завданої шкоди мало відбуватись на загальних підставах.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України, справу призначено для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судом апеляційної інстанції відповідачу в справі ОСОБА_1 27 січня 2020 року надіслано копію апеляційної скарги та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюПриватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року на зазначену в матеріалах справи адресу (арк. спр. 47), однак від ОСОБА_1 повернувся конверт із неврученою поштовою кореспонденцією (арк. спр. 49), у зв`язку з чим апеляційним судом відкладено розгляд справи на 10 год. 30 хв. на 07 квітня 2020 року (арк. спр. 51).

07 квітня 2020 року розгляд справи відкладено на 09 червня 2020 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було повторно направлено поштову кореспонденцію (копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги) через відсутність належного фінансування суду.

01 червня 2020 року до апеляційного суду повернувся конверт з повторно надісланими документами ОСОБА_1 із відміткою причини невручення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Статтею 371 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та, з огляду на положення Конвенції, цікавитися рухом справи є обов`язком сторони та не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними правами.

Також, ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу 09 червня 2020 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для здійснення страхового відшкодування, однак помилково застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Судом встановлено, що між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та ОСОБА_2 14.02.2019 року було укладено договір страхування №640589229.19, згідно з яким автомобіль «TOYOTA RAV 4», р.д.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , було застраховано від ризику пошкодження в ДТП. (арк. спр. 6-9).

18 квітня 2019 року у м. Львові на перехресті вул. Городоцька - вул. Огієнка, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «АUDI», номерний знак НОМЕР_3 , здійснила зіткнення з автомобілем марки «ТOYOТA», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10.07.2019 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (арк. спр. 4).

З матеріалів справи встановлено, що поліс на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_3 не знайдено (арк. спр. 5).

19 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. (арк. спр. 11).

Відповідно до висновку №126 експертного автотоварознавчого дослідження від 26.04.2019 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «ТOYOТA RAV 4» 2.5 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням відновлення автомобіля на спеціалізованому СТО ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» на момент дослідження становив 77686,46 грн.

Вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля «ТOYOТA RAV 4» 2.5 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження у ДТП, з урахуванням відновлення автомобіля на спеціалізованому СТО ТзОВ «Сервісний центр «Діамант», на момент дослідження становив 63022,84 грн. (арк. спр. 15-19).

З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ «АСК «Інго Україна» здійснила виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 78695,15 грн., що стверджується страховим актом № 1962480 та платіжним дорученням №7297. (арк. спр. 13, 14)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (пункти 2, 3 частини першої статті 980 ЦК України).

Страхування може бути добровільним або обов`язковим (частина перша статті 5 Закону України «Про страхування»).

Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування наземного транспорту (крім залізничного) (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»).

До обов`язкових видів страхування відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься і у статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, право позивача ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», засноване на договорі добровільного страхування майнових інтересів страхувальника ОСОБА_2 , який є потерпілим внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1 , ґрунтується на суброгації - переході права вимоги, яке страхувальник (потерпілий) має до особи, винної у збитках.

У деліктних зобов`язаннях з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (частина перша статті 1166, частина друга статті 1187 ЦК України), шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до статті 1192 ЦК України визначаються за вибором самого потерпілого.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановивши факт спричинення відповідачем ОСОБА_1 збитків внаслідок пошкодження позивачу автомобіля «ТOYOТA RAV 4» 2.5 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що сторонами по справі не заперечується, суд першої інстанції не взяв до уваги, що розмір страхового відшкодування, виплаченого потерпілому ОСОБА_2 визначено страховиком ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на підставі страхового акта за заявою страхувальника відповідно до вартості виконаних робіт з ремонту автомобіля ТзОВ «Сервісний центр «Діамант», яке входить до офіційної дилерської мережі компанії TOYOTA в Україні та є спеціалізованою СТО, що відповідає умовам договору страхування № 640589229.19 (п.п. 10.2.3.1.) та нормам статей 990, 1192 ЦК України.

Таким чином, апеляційний доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доводів апеляційної скарги та вважає, що рішення суду першої інстанції належить скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, оскільки суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що учасники цих правовідносин не є суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача в користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1921 гривні за розгляд справи у суді першої інстанції та 2881 гривні 50 копійок за подання позивачем апеляційної скарги, а всього 4802 гривні 50 копійок.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Ураховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в цій справі, є дата складення повного судового рішення - 07.04.2020 року.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2019 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», , р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, грошові кошти у розмірі 78695 (сімдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень 15 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», , р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33 судові витрати у розмірі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривні 50 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 червня 2020 року.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.