Справа №: 398/52/20
провадження №: 2/398/610/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" червня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до Олександрійської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1 ГТУЮ в Кіровоградській області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом,

встановив:

Представник позивача від імені позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право забудовника в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недобудоване нерухоме майно у вигляді будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 44,2 кв.м, із них житловою площею 23,9 кв.м, з надвірними будівлями для його обслуговування вартістю 76840,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після смерті відкрилась спадщина на належне їм майно. Спадкоємцем першої черги є позивач. На даний час у позивача виникла необхідність в оформленні прав на будинок, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, на позовних вимогах наполягала.

Представник Олександрійської міської ради через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №186.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №1032, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого міським бюро ЗАГС 05.07.1966 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Палацом урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської області 14.11.1981 року, ОСОБА_4 , уклала 14 листопада 1981 року шлюб з ОСОБА_5 .

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №1070/02-31 від 28.05.2019 року, державний нотаріус Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 Н.С. Півняк, відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на будинок по АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємець подала нотаріусу договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно, посвідчений Удальцовим П.М., державним нотаріусом в м. Олександрії нотаріальної контори 28 травня 1953 року, зареєстровано в реєстрі за №4472/1, акт готовності будинку відсутній, отже право власності на майно спадкодавцем не було зареєстроване належним чином.

Згідно довідки квартального комітету №5 Олександрійської міської ради №464 від 28.09.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 з 02.11.1955 року. На момент його смерті за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає.

Згідно довідки квартального комітету №5 Олександрійської міської ради, №463 від 28.09.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 02.11.1955 року. На момент її смерті за вказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані, її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживали разом та вели спільне господарство.

Згідно витягу з рішення №154 від 27.03.1997 року про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам міста, ОСОБА_2 було вирішено передати у приватну власність присадибну ділянку площею 400 кв.м по АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Виконкому Олександрійської міської Ради депутатів трудящих від 10 березня 1953 року, ОСОБА_2 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_2 , площею 400 кв.м

27.05.1953 року між Виконкомом міської Ради депутатів трудящих та ОСОБА_2 на підставі рішення Виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих від 10.03.1953 року, було укладено договір на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 27.05.1953 року, відповідно до якого ОСОБА_2 було надано земельну ділянку площею 400 кв.м по АДРЕСА_2 під індивідуальне будівництво будинку. Забудовник зобов`язувався почати будівництво не пізніше 29 травня 1953 року та завершити не пізніше 29 серпня 1955 року.

Відповідно до акту Бюро технічної інвентаризації Олександрійського Міськкоммінхозу від 21 квітня 1953 року на підставі рішення Виконкому міської Ради депутатів трудящих від 10 березня 1953 року було проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 400 кв.м, розташованої в АДРЕСА_3 користування ОСОБА_2 .

04 січня 1967 року ОСОБА_2 Олександрійським міським бюро технічної інвентаризації була надана довідка №72 на житловий будинок по АДРЕСА_3 для пред`явлення в міський відділ міліції в зв`язку з перенумерацією.

Відповідно до довідки Олександрійського бюро технічної інвентаризації від 10 серпня 1973 року, на житловий будинок по АДРЕСА_3 відсутній акт готовності будинку. Володілець домоволодіння ОСОБА_2 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 .

Згідно архівної довідки №289 від 20.03.2019 року право забудовника по АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_2 . Акт готовності будинку відсутній. АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 згідно розпорядження №123/6 від 17.07.1995 року.

Згідно листа завідувача Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 04 лютого 2020 року за вих. №222/01-16, спадкова справа щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 станом на 04 лютого 2020 року в Олександрійській міській державній нотаріальній конторі №1 не заводилась.

На виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 січня 2020 року були надані копії матеріалів спадкової справи №449/2018, відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до копії матеріалів вказаної вище спадкової справи, заяву про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 подала ОСОБА_1 . Крім ОСОБА_1 інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини.

Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України є неможливим. А тому, у такому випадку необхідно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

В ч. 1 ст. 1223 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За таких обставин належні спадкодавцю ОСОБА_2 права забудовника включаються до складу спадщини. Враховуючи те, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, у видачі свідоцтва про право на спадщину, та відсутність іншого правового механізму, крім визнання прав забудовника судом, який би забезпечив ОСОБА_1 можливість реалізувати свої права як спадкоємця, а також відсутність у померлого інших спадкоємців, які прийняли спадщину, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та про наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258-259 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до Олександрійської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1 ГТУЮ в Кіровоградській області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (називний відмінок ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 , у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , всі права забудовника житлового будинку АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити учасникам, що відповідно до п.3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, ст. 354 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення складено у нарадчій кімнаті та підписане суддею 11 червня 2020 року.

Суддя Орловський В.В.