Справа № 234/6189/20
Провадження № 2/234/2223/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

при секретарі Антоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №234/6189/20 за позовною заявою:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до

Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський Машинобудівний завод», юридична адреса: Донецька область м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.№2

про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки в розрахунку, -

Обставини справи:

10.04.2020 року до Краматорського міського суду Донецької області звернувся позивач із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки в розрахунку.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , з 07.02.2011 року по 18.02.2020 року працював слюсарем-ремонтником на Приватному акціонерному товаристві «Старокраматорський машинобудівний завод» (надалі - відповідач), що підтверджується записами в трудовій книжці.

18.02.2020 року його звільнено у зв`язку зі скорочення чисельності та штату працівників в порядку п.1 ст.40 КзПП України, наказ №17 від 18.02.2020 року.

Зазначений наказ йому доведено до відома, однак на його вимогу про надання належним чином засвідченої копії йому усно відмовлено. Остаточний розрахунок на момент звернення з позовом не проведено.

Вважає, що відповідачем не дотримано приписів КЗпП України та порушено його право на остаточний розрахунок з 19.02.2020 року.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч.1,2 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

За таких обставин в рамках встановленого законодавством строк він змушений звернутися до Краматорського міського суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Згідно із ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, передбачені в ст.116 КЗпП України.

Відповідно до положень ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За довідкою про заборгованість по заробітній платі №159 станом на 17.03.2020 року, підписаною посадовими особами відповідача за даними бухгалтерського обліку визначено, що заборгованість перед ним загалом становить 14715,87грн., в тому числі: за грудень 2019 року - 2203,49грн.; за січень 2020 року - 2090,89грн.; за лютий 2020 року - 10421,49грн.

Положеннями ст.117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належним звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За змістом приписів ст.ст.94, 116, 117 КЗпП України та ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

За таких обставин, вважаю, що з 19.02.2020 року по 10.04.2020 року (51 календарний день) підлягає стягненню середній заробіток в сумі 17384,88грн., виходячи з наступного розрахунку: 340,88грн. х 51 день = 17384,88грн., де 340,88грн. середньоденна заробітна плата за довідкою відповідача, 51 день - термін прострочення остаточного розрахунку на момент звернення в суд.

Просить суд винести рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2019 року по 18.02.2020 рік у сумі 14715,87грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.02.2020р.по 10.04.2020р. виходячи з середньоденної заробітної плати в розмірі 340,88грн., а саме суму 17384,88грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.04.2020 року провадження по цивільній справі за позовом відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 05.05.2020 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.05.2020 року зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.05.2020 року.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також відзив на позовну заяву, в якому погодився із заборгованістю по заробітній платі у розмірі 14715,87грн. та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 19.02.2020року по 10.04.2020р., виключно в межах позовних вимог позивача, з урахуванням середньоденної заробітної плати після утримання податків та зборів у розмірі 274,41грн. та 31 робочий день, що становить 8506,71грн.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 , 07.02.2011 року, був прийнятий до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» відповідно до наказу №37 від 03.02.2011 року слюсарем-ремонтником на гарячих ділянках робіт 6 розряду (а.с.19).

20.07.2011 року ВАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПАТ «СКМЗ».

27.04.2018 року ПАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПрАТ «СКМЗ».

11.02.2019 року позивач переведений на посаду слюсарем-ремонтником 6 розряду відповідно до наказу №8 від 11.02.2019 року ПрАТ «СКМЗ» (а.с.22).

18.02.2020 року, позивача було звільнено з ПрАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» відповідно до наказу №17 від 18.02.2020 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. (а.с.22).

Згідно довідки ПрАТ «СКМЗ» заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року становить 14715,87грн. та його середньоденна заробітна плата складає 274,41грн. (а.с.23).

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно ч.1 ст.9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами.

Суд переконався, що позивачка перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Відповідно до норм ст.ст.115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітної плати в сумі 14715,87грн.є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Відповідно до наданої відповідачем довідки про заборгованість середньоденна заробітна плата позивачки складає 274,41грн., тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки в розрахунку по заробітній платі, починаючи з 19.02.2020 рокупо 10.04.2020р. (відповідно до письмових пояснень відповідача а.с.45-48):

У січні 2020 року - 13 робочих днів.

У лютому 2020 року - 12 робочих днів.

У березні 2020 року - 6 робочих днів.

У квітні та травні 2020 року - 0 робочих днів.

Всього 31 робочий день.

Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі №159 від 17.03.2020 року середньоденна заробітна плата позивача становить 340,88грн., після утримання податків та зборів 274,41грн.: 31?274,41=8506,71грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме ця сума підлягає стягненню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню в доход держави судовий збір у сумі 840,80грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 137, 141, 144, 263-265 ЦПК України, ст.ст.47, 115, 116, 233, 237-1 КЗпП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки в розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2019 року по 10.04.2020 ріку сумі 14715 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 87 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.02.2020р. по 10.04.2020 року в розмірі 8506 (вісім тисяч п`ятсот шість) грн. 71коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь держави судовий збір у сумі 840,80грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду О.М. Данелюк