Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 червня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі: Гончаровій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Василівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2020 року позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 21.08.2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 15 грудня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 35 701 грн. 69 коп.,яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 25493,32 грн., у т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; заборгованості за простроченим тілом кредиту 25493,32 грн.; 0.00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 3573,68 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 4458,42 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4458,42 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1676,27 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав і обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 2 Статуту АТ КБ «ПриватБанк». До теперішнього часу відповідач ОСОБА_1 наявну заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.08.2017 року в добровільному порядку не погасив, тому позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів і у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у сумі 35701,69 грн. за кредитним договором № б/н від 21.08.2017 року, а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою судді від 03 квітня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін(а.с. 49).

Відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» в особі Гребенюка О.С., у якій висловлено прохання про розгляд справи у відсутність представника позивача (а.с. 38), та в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення під особистий підпис і офіційним оголошенням на електронному веб-сайті «Судова влада України» (а.с. 58-59).

Суд, дослідивши надані матеріали справи та оцінюючи все у сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 21 серпня 2017 року позичальник ОСОБА_1 отримав у банківський установі - ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а/с 11).

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним Договором виконав, а саме: 21.08.2017 року надав позичальнику ОСОБА_1 кредитну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі, встановленому Договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були наданні останньому для ознайомлення у письмовому вигляді.

Кредитний договір укладається в письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 21.08.2017 року, станом на 15.12.2019 року становить у загальному розмірі 35 701 грн. 69 коп.,який складається із: заборгованості за тілом кредиту 25493,32 грн., у т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; заборгованості за простроченим тілом кредиту 25493,32 грн.; 0.00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 3573,68 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 4458,42 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4458,42 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1676,27 грн (а.с. 7-10).

За змістом ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України)

Відповідач ОСОБА_1 отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку з встановленим кредитним лімітом і користувався кредитними коштами, а також частково здійснював їх повернення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

З Анкети-заяви позичальника від 21 серпня 2017 року вбачається, що процентна ставка та строк дії договору в ній не зазначені (а/с 11).

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема проценти, нараховані на прострочений кредит, пеню та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач і ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (позивача), яка може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, так як анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині вимог.

Щодо заборгованості по тілу кредиту в сумі 25493,32 грн., вимоги у цій частині є обґрунтованими, так як позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася така заборгованість, тому вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у цій частині підлягають задоволенню.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3573,68 гривень, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 4458,42 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1676,27 грн., суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами, тому відмовляє у їх задоволенні.

За таких обставин, суд вважає необхідним позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 25493,32 грн., а у іншій частині заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3573,68 гривень, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 4458,42 грн., а також заборгованості штрафів у загальній сумі 2176,27 грн. (500,00 + 1676,27) відмовити за вищенаведеними підставами.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 гривень, тому відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню, понесені позивачем і документально ним підтверджені (а.с. 1) судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 1501,04 грн., виходячи з наступного розрахунку: 25493,32 грн. х 100 % : 35701,69 грн. = 71,41 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 2102,00 грн. х 71,41 % : 100 % = 1501,04 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 626, 628, 1054, 1055, ЦК України, ст.ст. 13, 81,141, 207, 258, 263-265, 273, 274, 280-289, 352, 354ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 «Д», рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.08.2017 року в розмірі 25493 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто три) гривні 32 копійки, а також судовий збір у розмірі 1501 (одна тисяча п`ятсот одна) гривень 04 копійки, а всього стягнути 26994 (двадцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривень 36 копійок.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено у силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова