Справа № 461/833/20
Провадження № 4-с/461/8/20
УХВАЛА

28.05.2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців по виконанню рішення Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2010 у справі № 2-1096/10,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців по виконанню рішення Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2010 у справі № 2-1096/10.

В обгрунтовання поданої скарги покликається на те, що у Галицькому відділі Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції в Львівській області на виконанні перебувало ВП 58410120 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1036 виданого 14 квітня 2015 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з КС «Надія» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 4535,70 грн. 26 грудня 2019 року головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись вимогами пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено відсутність боржника та відсутність будь-якого його майна, на яке можливо звернути стягнення для погашення суми заборгованості, та вжиті заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Вважає, що державний виконавець не вчинив жодної виконавчої дії на виконання рішення суду. Просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав з мотивів викладених у ній, просив задоволити.

Представник Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції в Львівській області в судове засідання не з`явився, проте подав заперечення проти скарги на дії державного виконавця, в яких просив відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши подані документи, заслухавши пояснення скаржника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги, встановив наступне.

У Галицькому відділі Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції в Львівській області на виконанні перебувало ВП 58410120 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1036 виданого 14 квітня 2015 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з КС «Надія» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 4535,70 грн.

21 лютого 2019 року головним державним виконавцем Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції в Львівській області Макаровим Ю.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58410120.

11 квітня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відомості про арешт майна КС «Надія» було внесено до відповідних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Державним виконавцем 17 травня 2019 року було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до відповіді № від 21.02.2019 Державної фіскальної служби України встановлено, що інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України - боржника « КС НАДІЯ» не надходила.

Також, державним виконавцем було здійснено вихід за місцем знаходження боржника для перевірки майнового стану та майбутньої реалізації описаного майна в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем, а саме за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , де актами від 25.06.2019, 22.08.2019 державного виконавця у присутності двох понятих встановлено про відсутність боржника, КС «НАДІЯ» та майна боржника за вказаними адресами.

Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 3 171142004 від 20.06.2019 встановлено, що у боржника КС «Надія» відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

24 грудня 2019 року державним виконавцем складено акт про відсутність будь-якого ліквідованого майна боржника в рахунок погашення заборгованості перед боржником.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення державним виконавцем) , виконавчий документ , на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч. 2 37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» , повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Так із копії оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 грудня 2019 року № 58410120, наявної в матеріалах справи вбачається, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 26 грудня 2022 року.

Крім цього, встановлено, що державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника, під час якого було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення для погашення боргу по виконавчому документу.

Скаржник зазначає, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов`язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів. Однак, таке твердження скаржника не знайшло свого підтвердження і спростовується матеріалами наданого виконавчого провадження, з яких вбачається, що виконавцем виконано усі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім того, повернення виконавчого документа не позбавляє права стягувача повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції в Львівській області Макаровим Ю.Ю. здійснені всі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку майна боржників, на яке може бути звернено стягнення, однак вони виявилися безрезультатними.

Отже, суд вважає, що доводи заявника, викладені у скарзі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.259, 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців по виконанню рішення Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2010 у справі №2-1096/10 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Х.М. Мисько