справа № 361/1134/19
провадження № 2/361/274/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Коваль О.О., Зазимко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (далі Управління СЗН) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь надміру виплачені державні кошти за призначеною йому державною допомогою в загальному розмірі 21186 грн. 53 коп.

В обґрунтування позову зазначало, що 26 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління СЗН із заявою про взяття на облік особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та із заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги як такій особі для покриття витрат на проживання (далі грошова допомога), у тому числі на оплату житло-комунальних послуг. На підставі цих двох заяв ОСОБА_1 було видано довідку № НОМЕР_1 про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи та прийнято рішення про призначення йому адресної допомоги з 26 листопада 2014 року. За період з листопада 2014 року по листопад 2016 року на підставі цих заяв ОСОБА_1 здійснено виплату адресної грошової допомоги в загальному розмірі 21186 грн. 53 коп. Вказувало, що працівниками Управління СЗН з метою підтвердження достовірності наданої відповідачем інформації для отримання ним адресної допомоги здійснено перевірку цієї інформації. 09 грудня 2016 року за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що дружині відповідача ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2013 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Посилалося на те, що згідно із вимогами п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначена грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, яке розташоване в регіонах України, інших ніж тимчасово окуповані території Донецької і Луганської областей та райони проведення антитерористичної операції.

Відповідач ОСОБА_1 у поданій заяві для призначення адресної допомоги вказав недостовірну інформацію. Рішенням Управління СЗН від 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 припинено нарахування адресної допомоги з 25 листопада 2016 року, про що нарочно вручено йому повідомлення № 01-12/591 від 25 січня 2017 року та договір № 25 від 26 січня 2017 року про припинення надання допомоги і повернення ним надміру виплаченої щомісячної допомоги в добровільному порядку, від підписання якого він відмовився, про що 09 лютого 2017 року працівниками Управління СЗН складено відповідний акт.

Добровільно повернути отриманні грошові кошти відповідач ОСОБА_1 відмовився, тому Управління СЗН змушене було звернутися до суду з цим позовом про стягнення з нього надміру виплаченої грошової допомоги в загальному розмірі 21186 грн. 53 коп.

Представник позивача ОСОБА_3 у суді позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позов повністю, вказуючи також на те, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у тому, що він, діючи з умислом, направленим на заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, шляхом обману працівників Управління СЗН, який виразився у наданні неправдивих відомостей у заяві від 26 листопада 2014 року про відсутність у нього та будь-кого із членів його сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, у період з 26 листопада 2014 року по 24 листопада 2016 року заволодів коштами державного бюджету на загальну суму 21186 грн. 53 коп. Цей вирок суду набрав законної сили, тому вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у суді позов не визнали, проти його задоволення заперечували, подали до суду відзив, у якому, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 є особою похилого віку, інвалідом І групи, хворіє на різноманітні захворювання, переніс шість операцій, які потребували значних витрат, його пенсія становить лише 4046 грн. 46 коп., цих коштів йому не вистачає на ліки та харчування, просили суд у задоволенні позову відмовити. Вказували також на те, що грошова допомога, яка ним отримана від Управління СЗН, була витрачена на лікування, про що він повідомив позивача. Вважають, що оскільки відповідач опинився у складних життєвих умовах, він має право на допомогу від держави, що гарантується Конституцією України. Квартира, яка на праві власності належить його дружні ОСОБА_2 , фактично є власністю їхньої дочки ОСОБА_5 .

У доповненні до відзиву представник відповідача адвокат Мамонова В.М., посилаючись на ст. 1204 ЦК України, просила суд зменшити на 90 % розмір грошових коштів, які підлягають стягненню, та стягнути з відповідача надміру виплачені кошти в розмірі 2118 грн. 65 коп.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

За змістом ч. ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, підписується заявником, який дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видається структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення в день подання заяви, термін дії такої довідки становить шість місяців з моменту її видачі, який може бути продовжено на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до відповідного структурного підрозділу відповідної місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі грошова допомога).

У п. 2 Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків; зареєстроване і фактичне місце проживання (перебування); реквізити рахунка уповноваженого представника сім`ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого із членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; наявність у володінні всіх членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску); наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних.

Суд встановив, що 26 листопада 2014 року відповідача ОСОБА_1 на підставі його заяви про взяття на облік особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, позивачем Управлінням СЗН взято на облік, як особу переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № .

Того ж дня, 26 листопада 2014 року, разом із даною заявою ОСОБА_1 подав до Управління СЗН заяву про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг, на підставі якої йому призначено виплату цієї грошової допомоги.

У період з травня 2015 року по 25 листопада 2016 року, кожні шість місяців, відповідач ОСОБА_1 звертався до Управління СЗН із заявами про продовження виплати йому даної грошової допомоги, повідомляючи про відсутність змін, що впливають на виплату допомоги.

Відповідно до п. 6 вказаного вище Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Із довідки від 16 грудня 2016 року про допомогу переміщеним особам на проживання, виданої Управління СЗН, вбачається, що за період з листопада 2014 року по листопад 2016 року відповідач ОСОБА_1 отримав грошову допомогу в загальному розмірі 21186 грн. 53 коп.

За змістом п. 10 зазначеного Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Позивачем Управлінням СЗН у ході перевірки призначення та виплати відповідачу ОСОБА_1 державної грошової допомоги у вказаний період виявлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н.М., дружині відповідача ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 75309276 від 09 грудня 2016 року.

Із заяви ОСОБА_1 для отримання грошової допомоги від 26 листопада 2014 року, заповненої власноручно відповідачем, видно, що ним підтверджено факт відсутності у нього та членів його сім`ї на праві власності житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та проведення антитерористичної операції. Дані відомості у подальшому при поданні кожних шість місяців заяв на продовження виплати грошової допомоги відповідач не змінював, про наявність змін, що впливають на виплату даної допомоги, Управління СЗН він не повідомляв.

У п. 11 Порядку встановлено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надмірно внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно із п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, зокрема, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що внаслідок неповідомлення відповідачем ОСОБА_1 позивача Управління СЗН про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, йому надмірно нарахована та виплачена грошова допомога в загальному розмірі 21186 грн. 53 коп., оскільки за наявності у його дружини ОСОБА_2 з 28 грудня 2013 року у власності квартири у місті Бровари Київської області, відповідач ОСОБА_1 станом на 26 листопада 2014 року права на отримання щомісячної адресної допомоги не мав.

12 грудня 2016 року на підставі виявлення факту подання відповідачем недостовірної інформації та неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, позивачем Управлянням СЗН було прийняло рішення про припинення з 25 листопада 2016 року надання адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1

26 січня 2017 року позивачем Управлінням СЗН відповідачу ОСОБА_1 вручено повідомлення № 01-12/591 від 25 січня 2017 року про припинення надання та повернення ним надмірно виплаченої йому як внутрішньо переміщеній особі щомісячної адресної грошової допомоги з 25 листопада 2016 року, у якому зазначалось, що ОСОБА_1 зобов`язаний повернути виплачені йому за період з 26 листопада 2014 року по 24 листопада 2016 року кошти в загальній сумі 21186 грн. 53 коп., шляхом перерахування їх на рахунок Управління СЗН.

Також 26 січня 2017 року позивачем запропоновано відповідачу укласти договір № 25 про добровільне повернення коштів, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився, про що 09 лютого 2017 року працівниками Управління СЗН складено акт.

17 січня 2019 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області відповідач ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у тому, що він, діючи з умислом направленим на заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, шляхом обману працівників Управління СЗН, який виразився у наданні неправдивих відомостей у заяві від 26 листопада 2014 року про відсутність у нього та будь-кого із членів його сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, у період часу з 26 листопада 2014 року по 24 листопада 2016 року заволодів коштами державного бюджету на загальну суму 21186 грн. 53 коп. Свою вину у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_1 у суді визнав повністю. Від відбування призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. відповідач був звільнений на підставі п. ґ ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року № 37.

Даний вирок набрав законної сили, відповідачем він не оскаржувався.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що грошова допомога в загальному розмірі 21186 грн. 53 коп. отримана ОСОБА_1 на підставі наданої ним недостовірної інформації до Управління СЗН, тобто відповідач набув їх без достатньої правової підстави, а тому у нього виникло зобов`язання повернути їх у повному обсязі Управлінню СЗН.

Представник відповідача ОСОБА_4 просила суд відповідно до ст. 1204 ЦК України зменшити на 90 % розмір відшкодування завданої шкоди та стягнути з відповідача на користь Управління СЗН надміру виплачені кошти в розмірі 2118 грн. 65 коп., посилаючись на те, що підставою для зменшення розміру шкоди може бути визнання боржника інвалідом, досягнення ним пенсійного віку, погіршення його стану здоров`я та необхідність лікування.

У ст. 1204 ЦК України передбачено, що особа, на яку покладено обов`язок відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я потерпілого, має право вимагати зменшення розміру відшкодування шкоди, якщо працездатність потерпілого зросла порівняно з тією, яка була в нього на момент вирішення питання про відшкодування шкоди.

Доводи адвоката Мамонової В.М. про зменшення на підставі ст. 1204 ЦК України суми стягнення з відповідача ОСОБА_1 безпідставно отриманої ним грошової допомоги спірні правовідносини вказана норма не регулює, тому у даному випадку застосовуватися не може.

Згідно із ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Вчинення відповідачем ОСОБА_1 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, встановлено обвинувальним вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року, який набрав законної сили, тому положення ч. 4 ст. 1193 ЦК України до спірних правовідносин застосовуванню не підлягають.

Інші доводи сторони відповідача зазначених висновків суду не спростовують.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що державна допомога за період з 26 листопада 2014 року по 24 листопада 2016 року в загальному розмірі 21186 грн. 53 грн. відповідачем ОСОБА_1 отримана незаконно, так як у даний період його дружині ОСОБА_2 на праві власності належала квартира, про що відповідач Управління СЗН не повідомив, що є підставою для відмови у призначенні грошової допомоги, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

При подачі до суду даної позовної заяви про стягнення до ОСОБА_1 грошових коштів Управлінням СЗН було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31 від 11 лютого 2019 року.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Із матеріалів справи вбачається, що з 14 серпня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 встановлено І групу інвалідності безстроково, тому він як особа з інвалідністю I групи від сплати судового збору звільнений.

За таких обставин, суд вважає, що витрати позивача Управління СЗН по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (, рахунок НОМЕР_3 , МФО 820172) надміру виплачені державні кошти в розмірі 21186 (двадцять одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 53 коп.

Компенсувати Управлінню соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (, рахунок НОМЕР_3 , МФО 820172) за рахунок держави судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.