Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/236/20
Провадження № 2/391/124/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2020р.селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Червонописького В.С.,
секретаря судового засідання Єтенко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором постачання № 06/04-17 від 06.04.2017 у сумі 68 965,60 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним (постачальник) та ОСОБА_2 (Покупець) 06 квітня 2017 року було укладено Договір постачання № 06/04-17 строком дії на 12 місяців. Предметом Договору є постачання та передання у власність покупця Товару, визначеного згідно заявок -специфікацій. Загальна вартість цього Договору складається із сум всіх заявок-специфікацій доданих до цього договору, вартість товару отриманого Покупцем бути сплачена протягом строку, кінцеву дату якого зазначено на заявці специфікації. В 2017 році Покупець згідно заявок-специфікацій отримав товару на загальну суму 47 260,00 грн товар був своєчасно і в повному обсязі поставлений, проте оплачений був не повністю. Користаючись правом передбаченим у Договорі Постачальник припинив постачання товару і до завершення дії договору 06 квітня 2018 постачання Товару більше не здійснювалося. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги та стягнути понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 05.05.2020 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач у встановлені ухвалою строки відзив на позов не надав, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції.(а.с.53,54).
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.
В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.
У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судом встановлено що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено Договір постачання № 06/04-17 від 06.04.2017 термін дії 12 місяців, згідно умов якого Постачальник зобов`язується протягом дії цього Договору поставити і передати у власність Покупця Товар, визначений згідно заявок-специфікацій, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та вчасно сплатити Постачальнику його вартість. Найменування, асортимент, кількість та вартість кожної позиції замовленого Товару, по поставляється, визначається у заявках-специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору. (а. с. 7-8).
У свою чергу, при дослідженні заявок-специфікацій до договору постачання № 06/04-17 від 06.04.2017 встановлено, що починаючи з 06 квітня 2017 по 01 липня 2017 ОСОБА_2 доставлено товару на загальну суму 47 260 грн за який він сплатив 5 900 грн залишилась не сплаченою сума в розмірі 41 360,00 грн(а. с.9-15).
Вимогами п. 4.2 Договору передбачено, що Датою поставки вважається дата фактичного отримання Товару уповноваженому представнику Покупця з оформленими видатковими та податковими накладними, довіреністю на отримання Товару.
Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, але відповідачем вимога не виконана.(а.с.16-17).
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також, відповідно до п.п. 7.1, 7.2, 7.3, 7.4 Договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, у разі несвоєчасної оплати продукції (п. 2.4) в межах 30 календарних днів Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки що діє на той момент, за кожний день прострочення платежу. У разі затримки оплати більше ніж 30 календарних днів Постачальник може застосувати додатково штрафні санкції у розмірі 30% від вартості неоплаченої партії Товару, який отримано Покупцем. Нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань Договором здійснюється без обмеження строку.
За правилами ст. ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст.610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно наявного в матеріалах справи та перевіреним судом розрахунком підтверджується, що відповідачем ОСОБА_2 було порушено порядок сплати коштів за Договором, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 68 965,60 грн., яка складається з: суми погодженої сторонами заборгованості 41 360 грн; інфляційних втрат за період користування коштами 618,07 грн; 30% штрафу за затримку оплати більш ніж на 30 днів 12 408,00 грн, 3 % річних за користування коштами- 1316,00 грн. та пені 13 263,53 грн.(а.с.3).
Нараховуючи відповідачу крім пені, ще й штраф, позивач не врахував положення статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідно до статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за Договором свідчить про недотримання Позивачем положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.
Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 12 408,00 грн за Договором, відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені, а тому позовні вимоги в частині стягнення: суми погодженої сторонами заборгованості 41 360 грн; інфляційних втрат за період користування коштами 618,07 грн; 3 % річних за користування коштами- 1316,00 грн. та пені 13 263,53 грн необхідно задовольнити.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи що позовні вимоги задоволено на 80% з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 672,64 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3363,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 204, 525, 526, 527, 610, 626, ЦК України; ст. ст. 1-13, 76-83, 141, 258-259, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за Договором постачання № 06/04-17 від 06.04.2017 у сумі 56 557,60 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім, 60) гривень, що складається із погодженої сторонами заборгованості 41 360 грн; інфляційних втрат за період користування коштами 618,07 грн; 3 % річних за користування коштами - 1316,00 грн.; пені - 13 263,53 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 672,64 (шістсот сімдесят дві, 64 ) гривні та витрати на правову допомогу в розмірі 3363,20 (три тисячі триста шістдесят три, 20) гривень.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , п/р НОМЕР_1 МФО НОМЕР_2 в ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», реєстраційний номер платника податку НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податку НОМЕР_4 .

Суддя В.ЧЕРВОНОПИСЬКИЙ