Номер провадження: 22-ц/813/6776/20
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Громіка Р.Д. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 11 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 травня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам п. 5, 6, ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а також скаржником не була подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд мотивував це наступним чином.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного судового рішення виготовлено 10 грудня 2019 року, а апеляційну скаргу подано 23 квітня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертається з клопотанням про продовження строків на апеляційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вона не мала можливості подати апеляційну скаргу в строк через хворобу сина, - ОСОБА_2 , та хвороби ОСОБА_1 , що підтверджує наступними доказами:

1) довідка Сер.МСЕ - № НОМЕР_1 ;

2) виписка із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення №770/148 ОСОБА_1 (дата перебування в стаціонарі з 02 березня 2020 року по 13 березня 2020 року);

3) виписка із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення №770/148 ОСОБА_2 (дата перебування в стаціонарі з 09 січня 2020 року по 18 січня 2020 року);

4) висновок лікаря від 21 грудня 2019 року;

5) висновок лікаря від 20 грудня 2019 року;

6) консультативний висновок відносно ОСОБА_2 від 18 листопада 2019 року

7) консультативний висновок відносно ОСОБА_2 від 03 грудня 2019 року.

Однак скаржник копію оскаржуваного судового рішення отримала рекомендаційним повідомленням про вручення поштового відправлення 17 грудня 2019 року (а.с. 163). При цьому відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення перебувала на стаціонарному лікування лише з 09 січня 2020 року по 18 січня 2020 року та з 02 березня 2020 року по 13 березня 2020 року.

В той же час апеляційну скаргу подано лише 23 квітня 2020 року, що становить 4 місяці з дати отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, викладені причини пропуску строку на апеляційне оскарження були визнанні апеляційним судом неповажними.

Скаржнику був наданий строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду.

11 червня 2020 року на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 12 травня 2020 року подано заяву про усунення недоліків та надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання ОСОБА_1 вмотивоване тим, що вона юридично непідготовлена та про можливість звернення до суду їй стало відомо лише у 2016 році, також зазначено про те, що у скаржника є інші справи в Київському районному суді м. Одеси, а також надано копії документів:

1) копія заяви до голови Київського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року;

2) копія відповіді на запит Київського районного суду від 15 січня 2020 року;

3) копія заяви до голови Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року;

4) копія відповіді на запит Київського районного суду від 20 лютого 2020 року;

5) копія заяви до судді Київського районного суду м. Одеси Пучкової І.М.;

6) копія відповіді на звернення ЄО № 21876 від 26 листопада 2019 року та звернення за Вх. Я-1378 від 27 листопада 2019 року Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в м. Одесі;

7) копія відповіді на звернення за номером ЄО №8112 від 10 травня 2019 року Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в м. Одесі;

8) копія відповіді на звернення від 25 березня 2019 року № Я-0396-19/11 Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

Розглянувши заяву про усунення недоліків та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суд; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Обчислення строків у цивільному процесуальному законодавстві здійснюється у календарних днях.

З матеріалів справи вбачається. що останнім днем подачі апеляційної скарги було 01 січня 2020 року, що припадає на вихідний день, а тому кінцевим днем подачі апеляційної скарги є 02 січня 2020 року. Апеляційна скарга ж була подана лише 23 квітня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до абз. 18 Постанови судової палати у цивільних та господарських справах ВСУ від 16.08.2017 року у постанові ВГСУ від 15 жовтня 2015 року міститься висновок про те, що оскарження судових актів через значний проміжок часу, який суттєво перебільшує встановлений законом строк, означало б вихолощення права, встановленого судовим рішенням, та порушувало б принцип правової визначеності. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати повторно відкриття провадження просто з метою повторного розгляду справи. Проста можливість існування 2 точок зору на одне питання не є підставою для перегляду, про що неодноразово як вказується у постанові наголошував Європейський суд з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нелюбін проти Росії», заява № 14502/04).

У справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) Європейський суд постановив: правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Скасування такого рішення після того, як воно набуло статусу остаточного та не підлягало оскарженню, є втручанням в право заявника на мирне володіння своїм майном (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95).

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. 10 грудня 2019 року судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до пункту 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року (рішення чинне з 6 листопада 2002 року, заява № 48553/99) в справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України», у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в рішенні Суду по справі «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Європейський Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Європейський Суд, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (пункт 52 рішення).

За цих підстав Європейський Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (пункт 53 цього ж рішення).

Аналогічні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99) та у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Ураховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року необхідно відмовити.

Крім того апеляційний суд зазначає, що скаржник ОСОБА_1 не усунула інші недоліки, які вказані в ухвалі Одеського апеляційного суду від 12 травня 2020 року.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік