Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/109/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.06.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Кривенко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Маташнюк О.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт.Доманівка справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 82-х років, помер - ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого місто Макіївка, Донецької області. З 1962 року по 2008 рік ОСОБА_3 проживав в селі Маринівка, Доманівського району Миколаївської області, з 1996 року по 2005 рік перебував у фактичному шлюбі з матір`ю позивача - ОСОБА_4 . Спадкоємців ОСОБА_3 не мав, з позивачем перебував у дружніх родинних відносинах, тому 15 травня 2001 року заповів позивачці право на земельну частку (пай) в КСП "Батьківщина" в кількості 16,74 га. Спадщину позивач прийняла, подавши заяву до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Швейновій Н.С. Оформити право власності позивач не мала змоги, оскільки, місце відкриття спадщини - місто Макіївка, Донецької області, підпадає під особливий статус, в якому запроваджується особливий порядок, згідно Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях». При зверненні 17 грудня 2019 року до Доманівської Державної нотаріальної контори позивачеві було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до ст.1241 Цивільного кодексу України з тих підстав, що неможливо встановити коло спадкоємців та наявність спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, так як справа заведена в Другій Макіївській державній нотаріальній конторі.

За інформацією відділу у Доманівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області Яцина Григорій Якович отримав, згідно Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії МК № 0084173 та серії МК № 0084439, Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ-МК № 002196, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 55 від 26 вересня 2000 року на земельну ділянку площею 12,72 га ріллі богарної та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,166 га Серії ЯБ № 838878, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46 від 05 вересня 2006 року, площею 1,166 га ріллі зрошуваної.

Уточнивши позов, просить визнати за позивачем право власності в порядку

спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вказані земельні ділянки, а саме : Ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області кадастровий номер :08:000:0037, площею 12.72 га н належної спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-МК № 002196, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 55 від 26 вересня 2000 року та Ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області; кадастровий номер :013:000:0467, площею 1.166 га., належної спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1,166 га Серії ЯБ № 838878, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46 від 05 вересня 2006 року.

Представник позивача ОСОБА_1 уточнений позов в судовому засіданні підтримала та просила його задовольнити, пояснила, що на час складання заповіту, ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповідач ОСОБА_3 , частково реалізував своє право власності на земельні ділянки відповідно до Сертифікатів на право на земельну частку (пай), оскільки землі КСП 'Батьківщина' Доманівського району були поділені на два види угідь рілля богарна та рілля зрошувана, на момент складання заповіту мав на руках і Сертифікати і Державні акти

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив позов розглядати у його відсутність та не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_4 2001 ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповів належне йому право на земельну частку( пай) в КСП 'Батьківщина' в кількості 16.74 га ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений секретарем Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області та зареєстровано у реєстрі за № 412. За життя спадкодавець заповіт не змінював та не відміняв.

Після смерті ОСОБА_3 27 березня 2009 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу для прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 , однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. 17.04.2009 року завідуюча другої Макіївської Державної нотаріальної контори повідомила ОСОБА_2 що після смерті ОСОБА_3 заведена спадкове справа № 152 за 2009 рік.

Постановою В.о. Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 28.01.2020 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку(пай) в КСП 'Батьківщина' в кількості 16.74 га, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , в зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців.

Згідно ухвали суду про витребування доказів, Доманівський районний відділ державної реєстрації актів цивілного стану направив до суду копію актового запису про шлюб № 33 від 03.11.1962 року складений виконавчим комітетом Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та повідомили про відсутність інформації про народження дітей батько яких ОСОБА_3 , за період з 1962 року по 2008рік.

Згідно довідки, виданої Маринівської сільською радою № 305 від 04.02.2020 року, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_6 та вели спільне домогосподарство згідно книг погосподарського обліку 1996-2000, 2001-2005р.р.

Згідно довідки, виданої Маринівської сільською радою № 306 від 04.02.2020 року, ОСОБА_3 проживав з 1962р. по 2008р в с.Маринівка Доманівського району Миколаївської області.

Також з матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2006 року на ім`я ОСОБА_3 виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серія ЯБ №838878, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1.166 га, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 46.

26 вересня 2000 року на ім`я ОСОБА_3 виданий державний акт на право приватної власності на землю, серія 11-МК №8002196, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12.72 га, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 55.

Відділом у Доманівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області була надана інформація від 05.02.2020 року № 35/112-20 про те, що ОСОБА_3 набув право на земельну ділянку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0084439, площею 8,37 умовних кадастрових гектарів вартістю 23890,00 грн. станом на 1996 рік, без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП "Батьківщина" Доманівського району Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 416 від 20.08.1996 року. Вказаний сертифікат ОСОБА_3 отримав 20.07.1996 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0084173, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 359 від 20 серпня 1996 року площею 8,37 умовних кадастрових гектарів вартістю 23890,00 грн. станом на 1996 рік, без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колективної власностіКСП "Батьківщина", громадянин ОСОБА_3 успадкував від ОСОБА_7 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону, зареєстрованого 14.03.2000 року за № 425. Вказаний сертифікат ОСОБА_3 отримав 14.03.2000року.

Згідно з інформацією відділу у Доманівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.02.2020 року № 36/112-20, громадянин ОСОБА_3 отримав, згідно Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії МК № 0084173 та серії МК № 0084439, державні акти на право приватної власності на землю;

1) Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ-МК № 002196, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 55 від 26 вересня 2000 року на земельну ділянку площею 12,72 га ріллі богарної;

2) Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,166 га Серії ЯБ № 838878, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46 від 05 вересня 2006 року, площею 1,166 га ріллі зрошуваної.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ст. ст. 1234,1235,1236 ЦК України).

Згідно з приписами ст. ст. 1216, 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщинивходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами,

визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу (стаття 1247 ЦК України).

Як роз`яснив Верховний Суд України у п.11 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право

є сертифікат про право на земельну частку (пай). А згідно з п.17 Перехідних положень ЗК України від 25 жовтня 2001року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, земельна частка (пай) та земельна ділянка - це різні об`єкти права власності. Земельна частка (пай) - це частка в спільній (колективній) частковій власності на землі колишнього сільськогосподарського підприємства члена цього підприємства, право на яку підтверджується сертифікатом.

Після виділу частки (паю) в натурі (на місцевості), спадкодавець припинив бути співвласником земель колишнього сільськогосподарського підприємства, оскільки зазначена спільна власність разом з часткою (паєм) припинила існування, а сертифікат на право на земельну частку (пай) став недійсним. У той же час, спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на індивідуально визначені земельні ділянки: площею 1.166 га, кадастровий номер № :13:000:0467; площею 12.7186 га, кадастровий номер № :08:000:0037 з призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки.

Як вбачається зі змісту заповіту, спадкодавець ОСОБА_3 не робив у заповіті окремого розпорядження щодо спірних земельних ділянок на користь позивача а відтак, право власності на земельну ділянку площею 1.166 га спадкодавець набув на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку 06 вересня 2006 року, тобто вже після вчинення заповіту ІНФОРМАЦІЯ_5 , а Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ-МК № 002196, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 55 від 26 вересня 2000 року на земельну ділянку площею 12,72 га ріллі богарної ще до вчинення заповіту ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Правом, передбаченим ст. 1254 ЦК України, згідно якої заповідач мав право у будь-який час скасувати заповіт, скласти новий заповіт, чи внести до заповіту зміни, ОСОБА_3 не скористався.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 03.04.2013 року № 6-51918св12.

Отже, позивач не набув право на спадкування спірних земельних ділянок, а відтак немає підстав для задоволення його позову про визнання права власності на ці земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.07.2020 року

Суддя : О. В. Кривенко