Справа № 219/9448/2013-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І,

секретар Останкевич Є.Ю.

розглянув у відкритому судовому скаргу ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павло Васильовича, стягувач Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк, на дії приватного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

23.10.2019 року ОСОБА_1 , діючий в інтересах ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павло Васильовича.12.05.2020 року остаточно уточнив вимоги скарги просив визнати протиправними дії приватного виконавця Григорчука Павло Васильовича по винесенню постанови про арешт майна боржника від 24.09.2019 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) та стягнення з боржника винагороди від 26.03.2020 року ВП №60136924, при закритому виконавчому провадженні згідно Постанови приватного виконавця від25.03.2020 року за ВП №60136924, відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати постанови приватного виконавця Григорчука Павло Васильовича про арешт майна боржника від 24.09.2019 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) та постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 26.03.2020 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) у розмірі 3535,52 гривні з виконання виконавчого листа по справі №219/9448/2013-ц виданого на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банок», заборгованість за кредитним договором № НД-127 від 09.10.2007 р. в загальному розмірі 36 310 грн. 15 копійок (тридцять шість тисяч триста десять гривень 15 копійок).

Зупинити стягнення приватним виконавцем Григорчуком Павло Васильовичем основної винагороди винесеної на підставі Постанови про стягнення з боржника основної винагороди від26.03.2020 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) у розмірі 3535,52 гривні з виконання виконавчого листа по справі №219/9448/2013-ц виданого на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованість за кредитним договором № НД-127 від 09.10.2007 р. в загальному розмірі 36 310 грн. 15 копійок (тридцять шість тисяч триста десять гривень 15 копійок).

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав скаргу ,надав пояснення аналогічно викладеним у скарзі ,просив скаргу задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В до судового засідання не з`явився надав письмові заперечення в яких постався на те що скарга незаконна необґрунтована та не відповідає дійсності ,просив розглянути заяву у його відсутність .

З письмових заперечень приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В вбачається ,що відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", про що також зазначено у ст. 1 зазначеного Закону. Статтею 2 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що правовою основою діяльності органів ДВС та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання. За таких умов приватні виконавці мають діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто при вчиненні виконавчих дій приватні виконавця мають діяти виключно так, як передбачену відповідним Законом. Саме тому при вчиненні виконавчих дій приватні виконавця мають керуватися вимогами Закону України Про виконавче провадження, Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Щодо законності винесення приватним виконавцем постанови про арешт майна боржника послався на те ,що відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону, арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 Закону. Частина 7 статті 26 Закону зазначає, що у -разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону .Частина 2 статті 56 Закону зазначає, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Слід зазначити що відповідно до заяви про примусове виконання, поданої повноважним представником АТ «ПУМБ», в заяві міститься вимога про винесення під час відкриття виконавчого провадження постанови про арешт майна боржника (копія заяви додається).Отже, винесення приватним виконавцем постанови про арешт майна боржника є законним та відповідає процесуальним вимогам встановленим Законом.

Щодо тверджень скаржника про порушення приватним виконавцем ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (вимоги щодо території виконання) посилається на те ,що частиною 2 статті 24 Закону, передбачено, що Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцем знаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють Примусове виконання»- ©удових рішень і рішень інших органів», виконавчим округом є територія Автономній Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець Має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Відповідно до ст. 133, Конституції України, систему адміністративно- територіального устрою .України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах., селища і села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано- Франківська, Київська Кіровоградська,Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська місто та Севастополь.Міста Київ та, Севастополь мають спеціальний статус, який визначається законами , України.Згідно адміністративно-територіального устрою Донецької області, м. Бахмут є адміністративним центром Бахмутського району та одним із міст обласного значення Донецької області, тобто входить до складу Донецької області та є частиною виконавчого округу Донецької області в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Тобто дії приватного виконаєш щодо відкриття зазначеного виконавчого провадження не суперечать вимогам чинного законодавства та є цілком законними. Щодо хибності доводів скаржника про пропуск стягувачом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Так, відповідно до ст. 12 Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачом є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців .Строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття .Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення .У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони .Відповідно до п. 22 розділу 111 Інструкції з організації примусового виконання рішень, - при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Слід зазначити що на виконавчому листі по справі № 219/9448/2013-ц, що виданий 24.03.2014 р. Артемівським міськрайонним судом Донецької області міститься відмітка про повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ст. 47 Закону від 03.11.2015 р. та відмітка про повернення виконавчого документа на підставі п. п. 7, 9 ст. 37 Закону від 21.03.2017 р., про що також свідчити відповідна постанова Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області (копія додається).Таким чином строк пред`явлення зазначеного вище виконавчого листа. виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області порушено не було, а перебіг трьох річного строку для пред`явлення, передбаченого Законом починається з 21.03.2017 р. та документ може бути пред`явлено до виконання у строк до 21.03.2020 у .Як вбачається з наведеного вище приватним виконавцем виконавчі дії по примусовому виконанню зазначеного вище виконавчого документа провадились в повному обсязі та у чіткій відповідності до норм діючого законодавства, зокрема Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Заслухав пояснення представника заявника та дослідив матеріали скарги суд встановив наступні обставини :

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів ,що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п.1 ч.1 ст.3 закону «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 закону «Про виконавче провадження»).

Згідно з п.9 ч.1 ст.2 закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності дер виконавців, приватних виконавців.

Згідно із чч.1, 2 ст.74 закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов держвиконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адмінсуду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Приватним виконавцем Григорчук Павло Васильовичем винесено постанову про арешт майна боржника від 24.09.2019 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ ПУМБ заборгованості в загальному розмірі 36 673 ,25 гривень . Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону, арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 Закону. Частина 7 статті 26 Закону зазначає, що у -разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону .Частина 2 статті 56 Закону зазначає, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису .Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна .Відповідно до заяви про примусове виконання, поданої повноважним представником АТ «ПУМБ», в заяві міститься вимога про винесення під час відкриття виконавчого провадження постанови про арешт майна боржника Таким чином винесена приватним виконавцем постанова про арешт майна є законною та відповідає вимогам закону «Про виконавче провадження та підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень основна винагорода приватного виконавця стогується в порядку передбаченому для стягнення судового збору.

Приватним виконавцем Григорчук Павло Васильовичем також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 26.03.2020 року( ВП №60136924), у розмірі 3535,52. відповідно до вимог ст. 31 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів та п.9 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень основна винагорода приватного виконавця стогується в порядку передбаченому для стягнення судового збору тому відсутні підстави визнавати вказану постанову незаконною .

Враховуючи викладене суд вважає що у задоволенні скарги ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павло Васильовича, стягувач Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк, на дії приватного виконавця щодо визнання протиправними дії приватного виконавця Григорчука Павло Васильовича по винесенню постанови про арешт майна боржника від 24.09.2019 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) та стягнення з боржника винагороди від 26.03.2020 року ВП №60136924, при закритому виконавчому провадженні згідно Постанови приватного виконавця від25.03.2020 року за ВП №60136924, відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати постанови приватного виконавця Григорчука Павло Васильовича про арешт майна боржника від 24.09.2019 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) та постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 26.03.2020 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) у розмірі 3535,52 гривні з виконання виконавчого листа по справі №219/9448/2013-ц виданого на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банок», заборгованість за кредитним договором № НД-127 від 09.10.2007 р. в загальному розмірі 36 310 грн. 15 копійок (тридцять шість тисяч триста десять гривень 15 копійок),та зупинити стягнення приватним виконавцем Григорчуком Павло Васильовичем основної винагороди винесеної на підставі Постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 26.03.2020 року за виконавчим провадженням (ВП №60136924) у розмірі 3535,52 гривні з виконання виконавчого листа по справі №219/9448/2013-ц виданого на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованість за кредитним договором № НД-127 від 09.10.2007 р. в загальному розмірі 36 310 грн. 15 копійок (тридцять шість тисяч триста десять гривень 15 копійок) слід відмовити .

Керуючись ст. 447 -449 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павло Васильовича, стягувач Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк, на дії приватного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення .

У повному обсязі ухвала складена 16.06.2020 року.

Суддя Л.І.Хомченко

Справа № 219/9448/2013-ц

4-с/219/5/2020

Суддя Л.І.Хомченко