З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2020 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.
за участі секретаря Мазур К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський комбікормовий завод» про стягнення заборгованості
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності. Позов підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечили.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський комбікормовий завод» був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, а саме на 28.02.2020 року та 18.05.2020 року, але в судове засідання не з`явився без поважної причини, не повідомив про причини свої неявки, позову не оспорив, відзиву на позов не надав. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Враховуючи письмово викладену згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський комбікормовий завод» із розміром внеску до статутного капіталу 550 000,00 грн., що відповідає частці у розмірі 11% статутного капіталу. Товариством отримано від позивача кошти на загальну суму 1 338 200,00 грн. В платіжних документах зазначено: «поповнення статутного фонду». Кошти, які становлять різницю між розміром частки статутного капіталу позивача (550 000,00 грн.) та сплаченими коштами (1338200,00 грн.), а саме кошти в розмірі 788200,00 грн. є поворотною фінансовою допомогою, оскільки надавались з метою забезпечення господарської діяльності Товариства і відповідно використовувались із цією метою, а в платіжних дорученнях допущено помилку в частині зазначення призначення платежу. 19.04.2018 року відповідачу надіслано вимогу про повернення коштів.
Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 23.10.2019 року у справі № 125/2754/19 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський комбікормовий завод» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 788 200,00 грн.

Станом на 24.12.2019 року рішення Барського районного суду Вінницької області не виконано. Інфляційні втрати за період прострочення виконання зобов`язання складають 75319,83 грн. 3% річних від простроченої суми становить 38157,52 грн.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі № 607/10329/14-ц, від 12.06.2019 року у справі 639/9557/14-ц та ін.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до розрахунку до стягнення з відповідача підлягає 113 477,35 грн., що складається із суми інфляційних збитків за період прострочення відповідачем виконання зобов`язання, що становить 75 319,83 грн.( 788 200,00 (основна сума заборгованості за договором)*1,09555928 (індекс інфляції) - 788 200,00 грн, а також трьох процентів річних від простроченої суми за цей же час - 38 157,52 грн.(788200,00*3%*589:365:100)

При розгляді справи суд бере до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц (14-254цс19).

Так, Велика Палата Верховного Суду у згаданій постанові вказує, що за змістом норми статті 625 Цивільного кодексу України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як резюмує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року (справа №127/15672/16-ц), оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Таким чином, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський комбікормовий завод» (23021, Вінницька область, Барський район, с. Ялтушків, вул. Залізнична, буд. 4, код 35599215) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) інфляційні втрати за період прострочення виконання зобов`язання у розмірі 75319,83 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 38157,52 грн., що разом становить 113 477,35 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: