Справа №:755/4221/20
Провадження №: 4-с/755/82/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Публічне акціонерне товариство «УКРПЛАСТИК», ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Публічне акціонерне товариство «УКРПЛАСТИК», ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд: визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 42616810.

Заявлені вимоги скаржника обгрунтовані тим, що 29.05.2019 року Заступником начальника Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лагоцькою В.Ф. було винесено постанову про закінчення виконавчого № 42616810 з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, посилаючись на те, що дії державного виконавця щодо винесення вказаної постанови та сама постанова є неправомірними, оскільки останній у порушення вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не перевірив всіх обставин, щодо повного виконання боржником рішення суду, а тому заявник вважає, що вказаними діями та рішенням державного виконавця були порушені його права, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною скаргою.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2010 р. було ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору № CL - 006/1039/2006 в сумі 12 340,51 (дванадцять тисяч триста сорок) дол. США, та 6 819 (шість тисяч тринадцять) грн. 33 коп. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати: судовий збір в розмірі 149,99 дол. США та 60,14 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.

18.03.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва видано два виконавчі листи № 2-309/1-10 на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2010 року.

17.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений Договір факторингу № 3-09/18, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № CL - 006/1039/2006 від 08.06.2006 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» є правонаступником позивача за вищевказаною заборгованістю.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 2-309/1-10 р. за позовною заявою Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» річний строк пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-309/1-10 відносно боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору № CL - 006/1039/2006 в сумі 12 340,51 дол. США, та 6 819 грн. 33 коп. та солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 судових витрат: судовий збір в розмірі 149,99 дол. США та 60,14 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.

Постановою Дніпровського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 25 березня 2014 року відкрито виконавче провадження №42616810 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-309/1/2010, виданого 07 жовтня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва.

29.05.2019 року Заступником начальника Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лагоцькою В.Ф. було винесено постанову про закінчення виконавчого № 42616810 з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов`язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення посилається на неправомірність дій Заступника начальника Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лагоцької В.Ф. щодо винесення постанови від 29.05.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 42616810, а також відповідно й на неправомірність вказаної постанови, оскільки державний виконавець у порушення вимог п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не дослідив всіх обставин справи, щодо залишку заборгованості боржника за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року у справі № 2-309/1-10.

Крім того, відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» від 13 лютого 2020 року за № 10557, сума заборгованості за кредитним договором № CL - 006/1039/2006 від 08.06.2006 року у боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 станом на 17 вересня 2018 року становила 5 550,14 доларів США, та погашення за даним кредитним договором в період з 17 вересня по 12 лютого 2020 року не відбувалось.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, положеннями ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Таким чином, оскільки Заступник начальника Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лагоцька В.Ф. у порушення вимог п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» не з`ясувала всіх обставин, щодо залишку заборгованості боржника за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року у справі № 2-309/1-10, тому в неї були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, в заперечення заявлених вимог скаржника представником Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не було надано суду письмових заперечень на доводи викладених у змісті скарги, а також в спростування вимог не надано копій виконавчого провадження, які б підтверджували правомірність та обгрунтованість винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Публічне акціонерне товариство «УКРПЛАСТИК», ОСОБА_1 на дії державного виконавця підлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Публічне акціонерне товариство «УКРПЛАСТИК», ОСОБА_1 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову від 29 травня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 42616810, винесену Заступником начальника Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лагоцькою В.Ф.

Ухвала може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 04 травня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б)

Суб`єкт оскарження - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві (, адреса: 02094, м. Київ, вул. Краківська, 20);

Заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «УКРПЛАСТИК» (, адреса: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 1);

Заінтересована особа - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ).

Суддя: