ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5560/20 Справа № 178/1184/19 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про повернення позовної заяви

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правові підстави для повернення заяви відсутні.

Відповідачі своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористалися.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, керуючись положеннями ч.12 ст. 28 ЦПК України, виходив з того, що суд був позбавлений можливості визначити підсудність даної справи у зв`язку з відсутністю відомостей стосовно місця виконання виконавчого напису № 2049 від 26.11.2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року позовну заяву залишено без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а саме в доданих до заяви матеріалах і в самій заяві, за умови знаходження відповідачів за межами Криничанського району не наведено відомостей стосовно місця виконання виконавчого напису № 2049 від 26.11.2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити підсудність даної справи.

На виконання вимог ухвали суду від 12.02.2020 року, позивач подав уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що місцем виконання виконавчого напису № 2049 від 26.11.2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., є місцезнаходження нерухомого майна, яке знаходиться в смт Аули Криничанського району Дніпропетровської області.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Криничанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ПАТ КБ ПриватБанк, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 26.11.2018 року реєстр № 2049, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. щодо звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , для задоволення грошових вимог АТ КБ ПриватБанк в сумі 123 647,50 грн.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України визначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Однак, суд першої інстанції, не виконавши вищезазначені вимоги, дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви та постановив ухвалу, яка суперечить вимогам ЦПК України.

Крім того, колегія суддів наголошує, що надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, вирішуючи питання щодо повернення позовної заяви, суд не взяв до уваги зазначені обставини та те, що уточнена позовна заява є фактичним виправленням недоліків позову в порядку, передбаченому вимогами ст.ст. 175-177, ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Положення статті 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі. Проте, якщо особа на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, подає суду відповідне клопотання щодо зазначених в ухвалі недоліків, воно повинно бути вирішене, з наведенням у процесуальному рішенні відповідних мотивів та висновків щодо такого клопотання. У разі, якщо суд дійде до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, він зобов`язаний продовжити процесуальний строк на усунення недоліків заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 11 червня 2020 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко