____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2590/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 12.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 8, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, почуття поваги та любові остигли, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 09.06.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання з`явився, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та відповідача, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу « ОСОБА_3 »/ 12.01.2013 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 8, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.01.2013 року /а.с.22/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 18.06.2013 року серія НОМЕР_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається із свідоцтва про народження від 29.09.2015 року серія НОМЕР_3 , батьками в яких вказані сторони по справі /а.с.10,11/. Діти проживають разом з матір`ю.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з лютого 2020 року, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, позивачем подано до суду заяву про стягнення аліментів в наказному провадженні.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81,89,200,259,263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу - « ОСОБА_3 »/ та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 8, які від шлюбу мають двох дітей розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу - « ОСОБА_3 »/ та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2020 року.

Суддя Гниличенко М. В.