Справа № 263/6296/20
Провадження № 2/263/1763/2020
УХВАЛА

15 червня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій позивач просить суд:

1) встановити факт того, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком малолітньої ОСОБА_3 та внести зміни до актового запису від 25 жовтня 2017 року № 1601, записавши ОСОБА_6 батьком ОСОБА_3 ;

2) встановити факт того, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком малолітнього ОСОБА_2 та внести зміни до актового запису від 25 жовтня 2017 року № 1602, записавши ОСОБА_6 батьком ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 червня 2020 року вказана позовна заява залишена без руху, оскільки позивачем не надано квитанцію на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1681,6 грн.

Копія указаної ухвали отримана представником позивача адвокатом Темір І.В. 01 червня 2020 року.

11 червня 2020 року від позивача до суду надійшла заява про відстрочення сплати судового збору, на обґрунтування якої вона посилається на те, що її майновий стан на теперішній час не дозволяє їй сплатити судовий збір, оскільки вона знаходиться у додатковій відпустці по догляду за дітьми до трьох років з 29 вересня 2018 року, які знаходяться на її утриманні. Інших доходів позивач не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04 червня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Указане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Реалізується право особи на захист у суді шляхом подачі позову до суду, яка підлягає оплаті судовим збором.

В основу постанови від 31 травня 2017 року у справі № 3-164гс17 Верховний Суд України поклав положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14 травня 1981 року та практику Європейського суду з прав людини, які встановлюють, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Позиція ЄСПЛ стосовно сплати судового збору аналогічна: судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути «розумним». Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Водночас, у рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року ЕСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач знаходиться у незадовільному матеріальному становищі, що підтверджується наданими суду відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з яких вбачається, що інформація про її доходи відсутня, необхідно дійти висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, підсудна Жовтневому районному суду м. Маріуполя, підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні, у зв`язку із чим позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 4 ст. 19 ЦПК України).

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. ст. 19, 274 ЦПК України, необхідно дійти висновку про доцільність розгляду справи у порядку загального позовного провадження, оскільки розгляд такої у порядку загального позовного провадження дасть учасникам справи можливість довести ті обставини, на які посилається кожна із сторін.

Керуючись ст. ст. 3, 13, 19, 175-177, 187, 274 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, - задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення за подачу позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про встановлення факту батьківства.

Відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про встановлення факту батьківства.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовчі судові засідання на 13 липня 2020 року о 14:00 год., 29 липня 2020 року о 14:00 год. у приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, розташованому за адресою: пр. Металургів, 31, каб. 18, м. Маріуполь, Донецька область.

Відповідачі мають право протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачі мають право у цей же строк надіслати позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачам, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати позивачеві.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслати відповідачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud0519.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Музика