У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_2 , про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2018 року по цивільній справі № 1003/19718/12, було задоволено позов ПАТ «Родовід-Банк» про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № _77.1/АА-418.07.2 від 09.07.2007 р. в сумі 18 760,06 доларів США та 78 147,72 грн., а також 2 374,75 грн. судових витрат.

28.05.2020 р. до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником. Заявник посилається на те, що він набув права вимоги за кредитним договором №_77.1/АА-418.07.2 від 09.07.2007 р.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони стягувача, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1,5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ч. 1 ст. 446 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2018 року із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід-Банк» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №_77.1/АА-418.07.2 від 09.07.2007 р. 18 760,06 доларів США та 78 147,72 грн., а також 2 374,75 грн. судових витрат.

22 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 14, відповідно до якого відбулося відступлення до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі, за кредитним договором № _77.1/АА-418.07.2 від 09.07.2007 р.

03 січня 2020 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги № 26-2/12-19, за умовами якого від ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за кредитним договором № _77.1/АА-418.07.2 від 09.07.2007 р.

Вирішуючи питання про заміну сторони стягувача його правонаступником, суд виходить з такого.

Законодавством передбачено порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судами обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичних осіб, які не можуть надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні зави про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Ухвала може бути оскаржена.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема на апеляційне оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення, але не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з наступного дня після ухвалення Кабінетом Міністрів України рішення про закінчення карантину.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЛ. М. Кошель