Справа № 180/229/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.,

при секретарі Котовій Н.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/229/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 28 квітня 2017 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, гідно з умовами якого, він надав відповідачу у позику грошові кошти, а відповідач зобов`язався їх повернути у визначеному договором порядку та строки. Сума позики становить 30 200, 00 гривень, що на час позики, еквівалентно 1150 доларів США.

Факт отримання грошових коштів у вищевказаному розмірі, підтверджується власноручною розпискою відповідача від 28 квітня 2017 року.

Відповідно до п. 4.1 Договору позики позичальник зобов`язався повернути позику у строк до - 05 вересня 2017 року.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, позика була надана відповідачу в розмірі та строки, визначені Договором, отже в день укладення Договору відповідач отримав суму позики у сумі 30 200, 00 гривен, що еквівалентно 1150 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача.

Станом на 03 лютого 2020 року відповідач умови договору належним чином не виконав, позику вчасно та у відповідній сумі, не повернув. Вважає, що боржник, крім основної суми заборгованості, повинен спалити йому також інфляційні витрати у розмірі 6088,32 грн. та 3% річних - у розмірі 2189,06 грн. Таким чином загальна суму боргу складає - 38477,38 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь кошти на загальну суму 38477,38 грн., що складаються: з суми основного боргу - у розмірі 30200,00 гривень, трьох відсотків річних - у розмірі 2189,06 грн., інфляційні збитки - у розмірі 6088,32 грн., а також судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 20 березня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовільнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст. 1046 ЦК України по договору займу одна сторона передає у власність іншій стороні (позичальнику) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути наймодавцю таку ж саму суму коштів (суму займу) чи родову кількість речей того ж роду та якості.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

28 квітня 2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики. Договір укладений в простій письмовій формі і підписаний сторонами ( а.с. 4).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Позивач виконав свої зобов`язання на договором належним чином, позика була надана відповідачу в розмірі та строки, визначені Договором, отже в день укладення Договору відповідач отримав суму позики у сумі 30 200, 00 гривень, що на момент позики, еквівалентно 1150 доларів США. Факт отримання грошових коштів у вищевказаному розмірі підтверджується власноручною розпискою відповідача від 28 квітня 2017 року ( а.с.5).

Відповідно до п. 4.1 Договору позики позичальник зобов`язався повернути позику у строк до - 05 вересня 2017 року.

Однак, станом на день звернення позивача з даним позовом до суду, повернення грошових коштів відповідач не здійснив.

У зв`язку із не виконанням умов договору повернення позики, відповідачем у строк обумовлений в договорі, позивач вимушений за захистом своїх прав та інтересів звернутися до суду.

У постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 зазначено, що відповідно до норм статей 1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі№ 6-63цс13 передбачено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказані в договорі грошові кошти були повернуті позикодавцю у строк, обумовлений в договорі, відповідачем суду не надано.

До теперішнього часу ОСОБА_2 ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до п.7 Договору передбачено, що за порушення Позичальником строків повернення позики зазначено у п. 4.1 цього Договору, Позичальник відшкодовує заподіяні збитки, включаючи упущену вигоду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Нормами ч. 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначає позивач у позові та поясненнях, розмір відсотків - 3% річних становить -21898,06 грн., інфляційні витрати - 6088,32 грн.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач заперечень суду не надав, з позовом згідний повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки, відповідач не виконав зобов`язання позичальника перед кредитором в добровільному порядку, тому, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачена ним сума судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.525,526,530,545,625,1046,

1047,1048,1049,1050 ЦК України; ст.ст. 2,3,4,6,9,10,12,13,19,76,81,141,258,263-265,

274-277,279,352, 354-355 ЦПК України ,суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП- НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 основну заборгованість у розмірі - 30200 ( тридцять тисяч двісті ) гривень , 3% річних у розмірі - 2189 ( дві тисячі сто вісімдесят дев`ять) гривень 06 копійок, інфляційнй збитки у розмірі - 6088 ( шість тисяч вісімдесят вісім) гривень 32 копійки, всього - 38 477 ( тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП- НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Дата складення повного судового рішення 11 червня 2020 року.

Суддя: О. С. Янжула