Справа № 523/4010/20
Провадження №4-с/523/53/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Одеса, скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Міхновича М.О., за участю заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Дельта банк»,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Міхновича М.О. (далі за текстом державний виконавець Міхнович М.О.) в якій посилаючись на те, що останнім, під час виконання рішення суду, був накладений арешт на розрахунковий рахунок, який використовується ОСОБА_1 для отримання заробітної плати. Посилаючись на порушення своїх прав в частині неможливості отримати заробітну плату, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Міхновича М.О. про арешт коштів боржника, ухвалену у межах виконавчого провадження № 54781146 в частині арешту поточного рахунку з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в ЦАН ОСОБА_1 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який використовується для зарахування заробітної плати та інших платежів, платіжна картка НОМЕР_2 НОМЕР_3 , термін дії до 30.09.2023р., зобов`язавши державного виконавця скасувати вказаний арешт.

Ухвалою суду від 20 березня 2020р. ОСОБА_1 був поновлений строк на звернення до суду з даною скаргою.

Той же ухвалою суду було вирішено питання про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи ПАТ «Дельта Банк», оскільки Банк є стягувачами у виконавчому провадженні, в межах якого ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця.

Заявник в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Державний виконавець Міхнович М.О. в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Пояснення на внесену до суду скаргу не надав.

ПАТ «Дельат Банк» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні державного виконавця Міхнович М.О. перебуває виконавче провадження №54781146, викрите на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси з виконання виконавчого листа № 523/1936/14-ц щодо стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 139 556,20 дол. США та 3654,00грн.

Постановою від 10 жовтня 2019 державним виконавцем Міхновичем М.О. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, в тому числі і на рахунках АТ «Райффазен Банк Аваль» в кому відкритий рахунок на ім`я ОСОБА_1 .

З наданих документів убачається, що ОСОБА_1 працює з 19 лютого 2019р. на посаді охоронця в ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», отримує щомісячно заробітну плату, та на його ім`я в АТ «Райффайзен Банк Аваль» було відкрито поточний рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в НОМЕР_4 , який використовується для зарахування заробітної плати та інших платежів, та до вказаного рахунку випущено платіжну картку VISA GOLD № НОМЕР_5 , термін дії до 30.09.2023р.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.ч.1,2 та 5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, згідно зі ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ, примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ст.18 Закону №1404-УІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ч.2 ст. 18 Закону №1404-УІІІ державний виконавець зобов`язаний вживаючи заходи щодо примусового виконання рішень: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За вимогами ч.1, 4 ст. 12 Закону №1404-УІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Однак, відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 КЗпПУ, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 ст. 115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Отже, накладення арешту на рахунок боржника який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача. В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Відповідно статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі наведеного, з урахуванням встановлених обставин справи, дії державного виконавця Міхновича М.О. щодо накладення арешту на кошти боржника під час примусового виконання виконавчого листа № 523/1936/14-ц в частині накладення арешту на поточний рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в НОМЕР_4 , який відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який використовується ОСОБА_1 для заробітної плати є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що внесена до суду скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451, ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Міхновича М.О., за участю заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Міхновича М.О. щодо ухвалення постанови від 10 жовтня 2019р. в частині арешту коштів, належних ОСОБА_1 , у межах виконавчого провадження № 54781146, в частині арешту поточного рахунку з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в ЦАН ОСОБА_1 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який використовується для зарахування заробітної плати та інших платежів, платіжна картка НОМЕР_2 НОМЕР_3 , термін дії до 30.09.2023р..

Зобов`язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси Міхновича М.О. скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10 жовтня 2019р. ВП №54781146 в частині арешту поточного рахунку з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в ЦАН ОСОБА_1 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який використовується для зарахування заробітної плати та інших платежів, платіжна картка НОМЕР_2 НОМЕР_3 , термін дії до 30.09.2023р.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 15 червня 2020р.

Суддя