ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року

м.Суми

Справа №589/3007/19

Номер провадження 22-ц/816/1340/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2020 року в складі судді Курбанова А.Р., ухваленого в м. Шостка, повний текст якого складений 16 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, вимоги якого уточнив (а.с. 35), до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля CHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, та стягнення компенсації вартості 1/2 частини вказаного майна у розмірі 30649 грн 50 коп.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому, заявник апеляційної скарги вказав, що на час відчуження спірного автомобіля (07 червня 2018 року) шлюбні відносини з відповідачкою були припинені, що підтверджується рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2018 року по справі за № 589/2908/18 про розірвання шлюбу, тому, як вважає позивач, договір купівлі продажу транспортного засобу не можна вважати укладеним в інтересах сім`ї. Крім того, ОСОБА_1 не погодився з висновком суду про те, що в день укладення договору купівлі продажу він передав відповідачці технічний паспорт на спірний автомобіль, оскільки у нього не було правовстановлюючих документів на транспортний засіб і він не надавав згоди на його дарування та продаж. Також, як зазначив позивач, у справі відсутні докази того, що він подарував грошові кошти у розмірі 1000 доларів США своїй дочці ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони з 30 червня 1984 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2018 року (справа № 589/2908/18) (а.с. 10, 76).

За час шлюбу 27 вересня 2008 року сторони придбали автомобіль CHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який був зареєстрований на ім`я відповідачки.

З договору купівлі продажу за № 5945/2018/974492 від 07 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 , яка є дочкою сторін у справі, придбала у власність вищевказаний транспортний засіб у матері ОСОБА_2 . За домовленістю сторін договору ціна автомобіля склала 61298,67 грн (а.с. 33).

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач ОСОБА_2 вказала, що 07 червня 2018 року спірний автомобіль CHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі продажу був проданий спільній з позивачем дочці ОСОБА_4 (на даний час ОСОБА_3 а.с. 32), а кошти від продажу майна були подаровані дочці на весілля. При цьому, відповідач зазначила, що договір купівлі продажу вказаного транспортного засобу був вчинений під час перебування у шлюбі, з усної згоди позивача та в інтересах сім`ї (а.с. 70 - 71).

Вирішуючи спір у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль був відчужений за час перебування сторін в зареєстрованому шлюбу та в інтересах сім`ї, тому не вбачав підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду, виходячи з наступного.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16.

Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль CHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю подружжя, цінним майном. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачка розпорядилася спірним майном за наявності письмової згоди позивача та використала кошти від його продажу в інтересах сім`ї.

При цьому, заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги позивача про те, що, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги тієї обставини, що на момент відчуження автомобіля (07 червня 2018 року) сторони вже не проживали разом і не вели спільне господарство, що підтверджується рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2018 року, яким шлюб між сторонами було розірвано (справа № 589/2908/18), в якому встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали до січня 2014 року. Вказана обставина з огляду на ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню та, до того ж, не заперечувалась відповідачкою під час розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Разом з тим, та обставина, що спірний автомобіль було відчужено відповідачкою на користь повнолітньої дочки сторін, чого не заперечувала і допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 , не свідчить про те, що договір купівлі продажу транспортного засобу від 07 червня 2018 року було вчинено в інтересах сім`ї, так як встановлено, що на момент відчуження транспортного засобу сторони не проживали разом і не вели спільне господарство, тобто, не проживали однією сім`єю.

Отже, ураховуючи, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і щодо кожного з них у разі поділу майна відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України вважається, що частики співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, але відповідачка розпорядилася ним на власний розсуд без письмової згоди позивача, тому колегія суддів вважає, що останній має право на 1/2 частину грошової компенсації вартості спірного транспортного засобу у розмірі 30649,34 грн (61298,67 грн:1/2).

У той же час, беручи до уваги те, що спірний автомобіль за договором купівлі продажу від 07 червня 2018 року відповідачем був відчужений іншій особі, а позивачу з боку відповідача підлягає компенсація 1/2 частини його вартості, тому позов ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на 1/2 частину транспортного засобу задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Оскільки позовні вимоги та апеляційна ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню (на 50%), тому відповідно до ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 768,40 грн та за апеляційний перегляд справи в розмірі 1152,60 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

У порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частини автомобіля «CHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, у розмірі 30649 грн 34 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 768 грн 40 коп. та за апеляційний перегляд справи в розмірі 1152 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя доповідач)

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко