РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/4559/19

Провадження № 22-ц/4815/699/20

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Остапчук Л.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначено

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Олександрійської сільської ради Рівненського району про визнання незаконним та скасування розпорядження, стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який 27 січня 2020 року уточнила та просить:

визнати незаконним та зобов`язати Олександрійську сільську раду Рівненського району Рівненської області скасувати розпорядження сільського голови № 102-К від 02 серпня 2019 року "Про покладення обов`язків";

стягнути з Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області на її користь різницю в заробітній платі за час погіршення умов оплати праці, порівняно з умовами оплати праці, визначеними розпорядженням Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 83 від 28 грудня 2018 року "Про прийняття на роботу ОСОБА_3 " з 20 серпня 2019 року до фактичного скасування судом розпорядження сільського голови № 102-к від 02 серпня 2019 року "Про покладення обов`язків";

стягнути з Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області на її користь моральну шкоду в сумі 20000 гривень;

допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати різниці в заробітній платі, але не більше ніж за один місяць;

судові витрати покласти на відповідача.

Позов мотивує тим, що розпорядженням Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 83 від 28 грудня 2018 року, її з 29 грудня 2018 року було прийнято на посаду вчителя початкових класів Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області та покладено виконання обов`язків завідувача цієї школи, встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису на основі 14 розряду єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, надбавку за престижність педагогічної праці у розмірі 20% посадового окладу, надбавку за вислугу років 30% посадового окладу, доплату за педагогічне звання "старший вчитель" у розмірі 10% посадового окладу та визначено доплату за виконання обов`язків завідувача початковою школою у розмірі 25% посадового окладу.

Однак, розпорядженням сільського голови Олександрійської сільської ради № 102-к від 02 серпня 2019 року її з 19 серпня 2019 року звільнено від виконання покладених на неї обов`язків завідувача Решуцької початкової школи та знято доплату за виконання даних обов`язків у розмірі 25% посадового окладу.

Вважаючи, що розпорядження сільського голови № 102-к від 02.08.2019 року "Про покладення обов`язків", яким її звільнено від виконання обов`язків завідувача Решуцької початкової школи та знято доплату є незаконним, як і дії відповідача по відношенню до її особи, та такими, що грубо порушує її трудові права та суперечать трудовому законодавству України, позивачка ОСОБА_3 звернулася з даним позовом до суду.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Олександрійської сільської ради про поновлення на роботі, скасування розпорядження про звільнення та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у зв`язку з неправомірним звільненням, стягнення моральної шкоди (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) відмовлено повністю за безпідставністю позовних вимог. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У апеляційній скарзі поданій ОСОБА_3 , вона не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його незаконним. Зазначає, що суд першої інстанції при аналізі обставин та норм права на які сторони посилалися в судовому засіданні, зробив висновки, які не відповідають реальним обставинам справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що саме на вимогу Постанови КМУ від 20.04.2007 року № 643, виконання нормативно-правових актів Міністерства освіти і науки України, (що видно із підстав розпорядження) та на підставі її особистої заяви, розпорядженням голови Олександрійської сільської ради № 83 від 28 грудня 2018 року її було прийнято на посаду вчителя початкових класів Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області (далі - ОСОБА_4 початкова школа) з 29 грудня 2018 року. Цим же розпорядженням на неї, як вчителя початкових класів ОСОБА_4 початкової школи, за її волі відображеної в заяві, покладено виконання обов`язків завідувача Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області та встановлено доплату за виконання обов`язків завідувача початковою школою у розмірі 25 % посадового окладу, безстроково, а не на час тимчасово відсутнього працівника як це трактується судом першої інстанції. Про вказане свідчить і виписка є Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датована 11.01.2019 року, в якій вказана ОСОБА_3 , як керівник ОСОБА_4 початкової школи, а єдина дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань 29.12.2018.

Зазначає, що фактично, при прийомі її на роботу вчителем початкових класів, що відображено в її заяві від 28.12.2018, вона погодилася із пропозицією роботодавця виконувати і обов`язки завідувача початкової школи з відповідною доплатою на безстроковій основі, що і закріплено в умовах трудового договору.

Що стосується її звільнення від виконання обов`язків завідувача початкової школи з 19 серпня 2019 року, вважає, що таке звільнення відбулося з ініціативи роботодавця, без погодження з нею, що суперечить її волі та умовам укладеного між ними 28 грудня 2018 року трудового договору.

Зазначає, що із доданих до матеріалів справи документів слідує, що з моменту виконання нею обов`язків завідувача початкової школи, зафіксованого в трудовому договорі, змін в організації виробництва і праці не відбулося, що не заперечувалося і представником відповідача в судовому засіданні при відповіді на питання представника позивача, і відповідно до правової норми ч.3 ст. 32 КЗпП України автоматично виключає у роботодавця право на зміну істотних умов праці працівника в односторонньому порядку. Крім того, про зміну істотних умов праці працівник має бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці, що роботодавець також не здійснив і це в судовому порядку підтвердив представник відповідача.

Також вказує, що відповідачем не було надано будь-яких доказів про те, що ОСОБА_5 , яку замість неї призначено виконувати обов`язки завідувача Решуцької початкової школи, призначено саме на конкурсній основі, як і доказів про наявність самого Положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, який відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» розробляє та затверджує засновник на підставі типового положення, затвердженого центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Що стосується посилання суду першої інстанції на Статут ОСОБА_4 початкової школи,

то зазначає, що в судовому засіданні зверталася увага суду, і суд зі слів судді це сприйняв, що Статут ОСОБА_4 початкової школи не відображає особливості діяльності саме початкової школи.

Вважає, що за рішенням суду, відповідач зобов`язаний поновити позивачу умови праці

встановлені трудовим договором, зафіксованим розпорядженням голови Олександрійської сільської ради №83 від 28.12.2018, в частині покладання на позивача виконання

обов`язків завідувача Решуцької початкової школи та стягнення різниці в заробітній платі за час погіршення умов трудового договору.

Також зазначає, що крім матеріальної шкоди, порушенням трудових прав, незаконним погіршенням умов праці, способом, яким це здійснено, їй завдано і моральної шкоди, через душевні страждання. Грошовий еквівалент, не може повністю компенсувати моральну шкоду позивача, однак хоч частково компенсує її душевні страждання. Нанесену моральну шкоду оцінює в 20000,00 гривень, яка не перебільшує і двох її заробітних плат, а тому як еквівалент компенсації моральної шкоди не є великим.

З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

У відзиві поданому на апеляційну скаргу, Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з досліджених доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме : заяви ОСОБА_3 про прийняття на роботу та покладення на неї виконання обов`язків завідувача школи, розпорядження про її призначення, не вбачається того, що ОСОБА_3 поряд зі своїми основними обов`язками виконувала обов`язки завідувача школи саме за суміщенням. Крім того, її не було призначено на посаду керівника навчального закладу за результатами конкурсу, як це передбачено нормами чинного законодавства та Статутом школи. На неї було покладено виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Таким чином, виконання обов`язків завідувача початкової школи відбулось за згодою ОСОБА_3 та на підставі відповідного розпорядження сільського голови, а на підставі іншого розпорядження сільського голови її було звільнено від покладених на неї обов`язків завідувача школи. Оскільки суду не надано доказів того, що позивачка виконувала обов`язки завідувача школи за суміщенням, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вона виконувала обов`язки тимчасово відсутнього працівника, а в цьому випадку правила про зміну істотних умов праці (попередження за два місяці) застосовуватись не повинні.

Вважає висновок суду, що при звільненні ОСОБА_3 від обов`язків завідувача Решуцької початкової школи, норми трудового законодавства порушені не були, ґрунтується на нормах чинного законодавства та матеріалах справи. Відповідно, у період коли позивачка не виконувала обов`язків завідувача школи, цілком законно їй не повинна була виплачуватись відповідна надбавка за виконання цієї роботи.

Оскільки суд прийшов до висновку, що позов є безпідставним, тому вважати, що позивачці спричинена моральна шкода, підстав немає. Тим паче, нею не надано суду жодного доказу спричинення моральної шкоди. Отже і в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Вказує, що доводи апеляційної скарги по суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду та ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. Наведені у апеляційній скарзі доводи спростовуються встановленими судом обставинами справи, які містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

З урахуванням зазначених обставин вважає, що у даній справі відсутні підстави для скасування правильного по суті судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник Олександрійської сільради адвокат Голуб В.А., просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що трудові права позивачки порушені не були, вона продовжує працювати вчителем ОСОБА_4 початкової школи, а з досліджених доказів, не вбачається, що ОСОБА_3 поряд зі своїми основними обов`язками виконувала обов`язки завідувача школи саме за суміщенням. Крім того, її не було призначено на посаду керівника навчального закладу за результатами конкурсу, як це передбачено нормами чинного законодавства та Статутом школи. На неї було покладено виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, яке відбулось за згодою ОСОБА_3 та на підставі відповідного розпорядження сільського голови, а на підставі іншого розпорядження сільського голови її було звільнено від покладених на неї обов`язків завідувача школи. Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що позов є безпідставним, тому зазначав про відсутність підстав вважати, що позивачці спричинена моральна шкода та що нею не надано суду жодного доказу спричинення моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що на підставі рішенням Олександрійської сільської ради від 21 грудня 2018 року № 426 Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області було створено Решуцьку початкову школу Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, затверджено статут та штатний розпис даного освітнього закладу (а.с.46).

Згідно з п. 2-4 розділу 4 Статуту Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради, безпосереднє керівництво закладом освіти здійснює його директор, який призначається на посаду та звільняється з посади рішенням засновника закладу освіти або уповноваженого ним органу. Керівник закладу освіти призначається на посаду за результатами конкурсного відбору строком на шість років (строком на два роки - для особи, яка призначається на посаду керівника закладу вперше) на підставі рішення конкурсної комісії (а.с.65).

За штатним розписом Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради, який є додатком до рішення Олександрійської сільської ради від 21 грудня 2018 року № 426, даний заклад налічує наступні посади та кількість штатних одиниць: директор - 1, вчитель - 4, прибиральник службових приміщень - 0,5, машиніст (кочегар) котельні річний - 0,5, машиніст (кочегар) котельні сезонний - 1, двірник - 0,25, а всього 7,25 штатних одиниць (а.с.77).

Посада директора вводиться у школах І ступеня за наявності 20 і більше учнів, а також у всіх інших школах незалежно від кількості учнів і класів у них (в тому числі опорних), про що зазначено в Типових штатних нормативах загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України 06.12.2010 року № 1205, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 грудня 2010 року за № 1308/18603.

Сторонами не заперечується відсутність підстав для введення посади директора в Решуцькій початковій школі.

28 грудня 2018 року від ОСОБА_3 , на ім`я голови Олександрійської сільської ради ОСОБА_6 було подано заяву, відповідно до якої вона просила призначити її на посаду вчителя початкових класів Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради та покласти на неї виконання обов`язків завідувача даної школи з 29 грудня 2018 року (а.с.107).

Згідно розпорядження голови Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 83 від 28 грудня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_3 , її прийнято з 29 грудня 2018 року на роботу на посаду вчителя початкових класів Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради. Цим же розпорядженням на ОСОБА_3 з 29 грудня 2018 року покладено виконання обов`язків завідувача даної школи, встановлено посадовий оклад (тарифна ставка) згідно із штатним розписом на основі 14 розряду єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, надбавку за престижність педагогічної праці у розмірі 20% посадового окладу, надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, доплату за педагогічне звання "старший вчитель" у розмірі 10% посадового окладу (ставка заробітної плати) та доплату за виконання обов`язків завідувача початковою школою у розмірі 25% посадового окладу (а.с.5).

Отже, угода між працівником та роботодавцем, за умовами якої працівник зобов`язався виконувати обумовлену певну роботу, а роботодавець її оплачувати, згідно ст. 21, 23 КЗпП України, є безстроковим трудовим договором.

Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України, умови зафіксовані в договорі є обов`язковими до виконання сторонами.

До істотних умов трудового договору належать : 1) умова про трудову функцію; 2) умова про оплату праці (винагороду за працю); 3) умова про місце роботи (виконання трудової функції); 4) умова про момент початку роботи (виконання трудової функції).

ОСОБА_3 з 10 червня по 06 серпня 2019 року перебувала у щорічній основній відпустці, а з 07 серпня по 16 серпня 2019 року та з 19 серпня по 30 серпня 2019 року перебувала на лікарняному, що підтверджується матеріалами справи (а.с.7, 10).

Відповідно до розпорядження сільського голови Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 102-к від 02 серпня 2019 року "Про покладання обов`язків", ОСОБА_3 , вчителя початкових класів Решуцької початкової школи Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, звільнено від виконання обов`язків завідувача даної школи. З 20 серпня 2019 року покладено виконання обов`язків завідувача цієї школи на вчителя початкових класів ОСОБА_5 , якій встановлено доплату за виконання таких обов`язків у розмірі 25%. Розпорядження сільського голови від 29 грудня 2018 року № 83, в частині покладання обов`язків завідувача Решуцької початкової школи на ОСОБА_3 , вчителя початкових класів даної школи, та п.5 цього ж розпорядження про встановлення їй відповідної надбавки, вважати таким, що втратили чинність з 20 серпня 2019 року (а.с.9).

Зі згаданим розпорядженням була ознайомлена ОСОБА_5 , а ОСОБА_3 відмовилася з ним ознайомлюватися, про що в Олександрійській сільраді було складено відповідний акт від 05 серпня 2019 року (а.с.9 зворот).

Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Отже, внаслідок видання оскаржуваного розпорядження Олександрійського сільського голови за № 102-к від 02 серпня 2019 року, зменшився розмір оплати праці позивачки на частку, яку вона отримувала в виді доплати за виконання обов`язків завідувача цієї школи у розмірі 25 % посадового окладу.

Оплата праці є істотною умовою трудового договору, тому, за наявності підстав пов'язаних із змінами в організації виробництва і праці, про її зміну ОСОБА_3 мала би бути повідомлена роботодавцем за 2 місяці, чого зроблено не було та чим порушено її трудові права, які підлягають захисту.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Перша та друга позовні вимоги ОСОБА_3 є частково некоректно заявленими одна відносно другої. Зокрема позивачка просить зобов`язати сільську раду скасувати оскаржене нею розпорядження сільського голови. В той же час просить стягнути різницю в зарплатіза час погіршення умов оплати праці до фактичного скасування судом оскаржуваного розпорядження.

Вирішуючи спір колегія, суддів не змінюючи суті позову упорядковує заявлені позивачкою вимоги для належного захисту її порушених трудових прав та вважає, що вони підлягають до часткового задоволення у виді скасування оспорюваного розпорядження сільського голови та стягнення різниці в оплаті праці за час погіршення умов оплати праці та моральної шкоди з відповідача.

Висновки місцевого суду про виконання ОСОБА_3 обов`язків тимчасово відсутнього працівника, в зв`язку з чим її не треба попереджати про зміну істотних умов праці, а такожпро ненадання позивачкою доказів, що вона виконувала обов`язки завідувача школи за суміщенням- суперечать трудовому законодавству, обставинам справи та є невірними, оскількиніякий інший працівник до ОСОБА_3 не виконував обов`язки керівника початкової школи. При цьому місцевий суд не зазначив на яких же інших умовах, крім суміщення, згідно трудового законодавства позивачка могла виконувати обов`язки завідувача школи та отримувати доплату в виді 25 % посадового окладу.

В даному випадку за наявності вакантної посади керівника навчального закладу, за умовами укладеного трудового договору, виконувана ОСОБА_3 робота завідувача є суміщення посад, тобто виконання поряд із своєю основною роботою, зумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою посадою у межах робочого часу за основною роботою в одній і тій же установі. (Згідно листа Мінпраці України від 21.06.2010 року № 514/13/155-10).

Згідно з розрахунку представника позивачкиОСОБА_3 різниця в розмірі заробітної платі за час погіршення умов оплати праці станом на час ухвалення даного судового рішення складає суму в 13155,20 грн., яку і слід стягнути з Олександрійської сільської ради, як роботодавця, на користь ОСОБА_3 .

В силу вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно роз`яснень п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що внаслідок порушення трудових правОСОБА_3 заподіяно моральну шкоду та враховуючи характер і об`єм моральних страждань, вимоги розумності та справедливості, колегія суддів приходить до переконання, що на відшкодування моральної шкоди з Олександрійської сільської ради на користь ОСОБА_3 слід стягнути 500,00 гривень.

Зважаючи на вищенаведені обставини постановлене судом першої інстанції без дотримання вимог матеріального та процесуального права рішення , а тому не може залишатися в силі і підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Олександрійського сільського голови № 102-К від 02 серпня 2019 року "Про покладення обов`язків".

Стягнути з Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області на користь ОСОБА_3 різницю в заробітній платі за час погіршення умов оплати праці в сумі 13155,20 гривень.

Стягнути з Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 500,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 червня 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук