Справа № 539/592/20
Провадження № 2/539/563/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Даценка В.М.,

з участю секретаря - Шрейтер С.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Рубан Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лубенської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання рішення неправомірним та скасування заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лубенської філії АТ «Полтаваобленерго» про визнання рішення неправомірним та скасування заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що він є споживачем електричної енергії і проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

27.11.2019 року представниками відповідача у його домогосподарстві було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), а саме: п.1.2.1, п.2.3.1, п.2.3.4, п.5.5.5.1, п.8.2.4. та п.11.9.1, п.11.9.2 Кодексу систем розподілу, про що було складено відповідний Акт про порушення №00000077.

На підставі вказаного Акту, комісією Лубенської філії АТ «Полтаваобленерго» 26.12.2019 року прийнято рішення про нарахування суми завданих збитків в розмірі 16278,48 гривень.

Він категорично не погоджується із вказаним рішенням і вважає його незаконним, оскільки нарахування було проведено з дня останнього контрольного огляду засобу обліку до дня виявлення порушення, тобто з 05.08.2019 року по 03.11.2019 року, хоча остання перевірка лічильника відбулась у жовтні 2019 року, про що він повідомив відповідача.

Крім цього, відповідачем невірно було здійснено нарахування збитків, а саме застосовано п.7.1 ПРРЕЕ за формулою 8, яка передбачає виявлення порушень у непобутового споживача.

Також, засідання комісії переносилось і на останнє засідання до матеріалів справи вже було додано пояснення контролерів відповідача, яких раніше не було, зокрема, що він не допустив на огляд контролера приладу обліку електричної енергії, повідомивши показники усно, разом з тим, він стверджує, що контролер відповідача 04.10.2019 року особисто оглянула прилад та записала показники.

Позивач прохає суд визнати неправомірним та скасувати протокол комісії 00000077 від 26.12.2019 року про нарахування вартості необлікованої електричної енергії за самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії в розмірі 16278 гривень 48 копійок, складений Лубенською філією АТ «Полтаваобленерго» щодо нього ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Рубан Т.М. просила в задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4) і є побутовим споживачем електричної енергії, що надає відповідач за вказаною адресою.

27.11.2019 року бригадою Лубенської філії АТ «Полтаваобленерго» в присутності споживача - позивача ОСОБА_2 була здійснена перевірка про дотримання споживачами ПРРЕЕ за вищевказаною адресою.

Підставою цієї перевірки було виявлення безоблікового використання електричної енергії з визначенням часу.

За результатами перевірки встановлено самовільне підключення позивачем електроустановки до електричної мережі без порушення схеми обліку (електричної лампи), яке виконане відкрито на мережу електропостачання, про що на місці виявлення складено Акт про порушення №00000077 від 27.11.2019 року (а.с.5), який підписано представниками енергопостачальної компанії - Поліч Ю.І., Шматко Р.О., Супрун С.М. , Зеленською А.І. , а також старостою с.Оріхівка - Розумій О.І.

26.12.2019 відбулося остаточне засідання комісії з розгляду Акту про порушення у присутності позивача, за результатами якого складено протокол (а.с.6) яким було визначено обсяг та вартість необлікованої електричної енергії за період з серпня 2019 року по листопад 2019 року, проведено розрахунок обсягу і вартості спожитої та неоплаченої електричної енергії в обсязі 5779 кВт. год. та прийняте рішення про причетність споживача - позивача ОСОБА_2 до порушення та затверджено розрахунок на суму 16278,48 гривень.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656.

Керуючись вищевикладеними нормами закону, працівниками відповідача було складено Акт та 26.12.2019 року проведено засідання комісії з розгляду даного Акту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 12 вересня 2011 року №6-25цс11, від 30 травня 2012 року №6-3765вов09.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскарження позивачем рішення щодо розгляду акту №00000077 від 27.11.2019 року, оформленого протоколом від 26.12.2019 року, яке не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав, який, сам по собі, не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Оскарження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, а також формули розрахунку відповідно до Методики повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії.

Таку правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2-13, 81, 141, 247, 264, 265 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Лубенської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (, юридична адреса: м.Лубни вулю.Братська,1 Полтавської області) про визнання рішення неправомірним та скасування заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко