Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлії Євгеніївни про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлії Євгеніївни про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явила в суді позов до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Ю.Є. про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась спадщина, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім позивача, спадкоємцем померлого є також його донька - ОСОБА_2 .

Сторони спадщину прийняли, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку квартири, з огляду на відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документа.

За таких обставин позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому просила суд визнати за нею 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на те, що нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у неї був відсутній оригінал правовстановлюючого документа.

За таких обставин позивач за зустрічним позовом звернулась до суду та просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання позивач за первісним позовом подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги первісного позову, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Зустрічні позові вимога визнала, не заперечувала його їхнього задоволення.

Відповідач за первісним позовом свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернулась із заявою, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вимоги зустрічного позову підтримала, просила суд їх задовольнити.

Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позовів з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що встановлено на підставі Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 . (а.с. 7)

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 10)

14.05.2019 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Ю.Є. було подано заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини. (а.с. 9)

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях. (а.с. 12)

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 набув 1/2 частину вищевказаної квартири у спадок. (а.с. 13)

Таким чином, на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 він був одноособовим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Це підтверджено також інформаційною довідкою з КМ БТІ від 15.08.2019 року. (а.с. 14)

Згідно Свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , ОСОБА_5 була донькою померлого ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу відповідачем було звінено прізвище на ОСОБА_2 . (а.с. 24)

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Ю.Є. спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його дружина - ОСОБА_1 та донька - ОСОБА_2 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, сторони отримали по 1/2 частині від 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 17)

Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частину спірної квартири нотаріусом було відмовлено, з огляду на відсутність у сторін оригіналу правовстановлюючого документа на цю частину квартири. (а.с. 19)

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померлий ОСОБА_3 заповіту не залишив, а тому спадкування має здійснюватися за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, будучи єдиними спадкоємцями першої черги, як встановлено на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, в іншій спосіб, крім як звернутися з позовами до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можуть, суд вважає, що позовні вимоги первісного та зустрічного позовів про визнання права власності на 1/4 частину спірної квартири за ОСОБА_1 та визнання права власності на 1/4 частину спірної квартири за ОСОБА_2 , ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, п. 8, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 1216, 1217, 1218 1222, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлії Євгеніївни про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлії Євгеніївни про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко