Справа № 234/3821/20
Провадження № 2/234/1898/20
УХВАЛА

06 березня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільненян її від сплати судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди батька.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 177 цього Кодексу.

В порушення ст. 177 ЦПК України, до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до заяви додаються клопотання та заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

До позову позивач додала заяву, в якій просить звільнити її від сплати судового збору. Заява обґрунтована тим, що позивач звернулась до суду в інтересах своєї малолітнього сина як законний представник, а тому відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» її слід звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Статтею 56 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. До таких органів віднесено, зокрема, Уповноваженого з прав людини, прокурора.

Хоча перелік таких органів та осіб не є вичерпним, суд виходить з того, що такі особи і конкретні випадки їх звернення до суду в інтересах інших осіб повинні бути чітко передбачені в законі, і тільки за таких умов вони звільняються від сплати судового збору.

Натомість, законне представництво батьками своїх неповнолітніх (малолітніх) дітей є різновидом процесуального представництва і регулюється статтею 59 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання позивачки на положення п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону є помилковими, і судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

За наведених підстав в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька залишити без задоволення.

Копію ухвали направити заявнику на зазначену ним адресу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Чернобай