Справа № 357/502/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у письмовому спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся ФОП ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу. Вимоги мотивані тим, що 12.06.2018 року по вул. О. Теліги в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля JAC S д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль JAC S д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), дана пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху. Майнові інтереси ОСОБА_3 , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом JAC S д.н.з. НОМЕР_2 були застраховані Приватним акціонерним товариством « Страхова компанія « Вусо» за договором добровільного страхування наземного транспорту №5-01 від 04.04.2018 року. На підставі страхового акту №05807-02 від 21.06.2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» на виконання своїх зобов`язань виплатило страхувальнику ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля JAC S д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 2 947,53 грн згідно рахунку-фактури №БД-0000575 від 13.06.2018 року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом №АМ/3929392 в ТДВ «СК «ГАРДІАН», яке здійснило виплату частини страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «ВУСО» в розмірі 947,53 грн за вирахуванням франшизи у розмірі 2 000,00 грн.. 25.10.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №25/0/2018 про відступлення прав вимоги, за яким ФОП ОСОБА_1 набув право вимоги до ОСОБА_2 на відшкодування в порядку регресу різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 2 000 грн/ франшизи/. Позивач ФОП ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2 000,00 грн , витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн. та 768,40 грн. судового збору.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Телющенко П.П. подав відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позовних, мотивуючи тим, що позивач не довів належними доказами виникнення у нього права вимоги до відповідача, оскільки не надав доказів сплати ціни договору відступлення прав вимоги відповідно до п.4.1 Договору №25/10/2018 року від 25.10.2018 року. Вказує, що в рахунку фактури №БД-0000575 від 13.06.2018 року на яку посилається позивач, як на підставу відшкодування шкоди завданої транспортному засобу JAC S д.н.з. НОМЕР_2 , вказано зовсім інший транспортний засіб Gentra 1,5 Optimum plus, д.н.з. НОМЕР_3 . Тому, вважає, що позивачем не доведено факт проведення виплати ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_3 ..

Представником позивача адвокатом Самойленко П.М. подано відповідь на відзив, в якому він заперечує проти доводів представника відповідача. Вказує, що позивачем не було додано до позову доказів оплати ціни Договору про відступлення прав вимоги №25/10/2018 року від 25.10.2018 року з огляду на те, що предметом даного спору не є питання дійсності Договору №25/10/2018 року від 25.10.2018 року. Вказує, що в рахунку фактури №БД-0000575 від 13.06.2018 року містяться технічні описки, факт проведення ТОВ «Богдан-Авто Київ» відновлювального ремонту автомобіля JAC S д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується Актом виконаних робіт №БД-0000803 від 29.09.2018 року.

Представники сторін подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності за матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме :

1/ шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою...

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд встановив, що 04.04.2018 р. між ПрАТ « Страхова компанія « Вусо» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 5-01 терміном дії до 04.04.2019 р., згідно якого страхова компанія взяла на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_3 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля JAC S д.н.з. НОМЕР_2 а.с.12-14/

12.06.2018 р. в м.Києві по вул.Олени Теліги біля заправки « Авіс» сталася дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля JAC S д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), дана пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху. / а.с.16/

Встановлено, що 21.06.2018 р. на підставі повідомлення ОСОБА_3 про пошкодження застрахованого автомобіля в ДТП 12.06.2018 р. , ПрАТ « СК « Вусо» було складено страховий акт та розраховано суму збитку 2 947,53 грн / а.с.18-21, 24/

В зв"язку з настанням страхового випадку ПрАТ « СК « Вусо » виплатив платіжним дорученням № 13919 від 21.06.2018 р. власнику автомобіля JAC S д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 2947,53/ а.с.25/

По справі встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована ТДВ « Страхова компанія « Гардіан» за полісом № АМ/3929392 / а.с.22/

З позовної заяви вбачається, що ТДВ « СК « Гардіан» виплатила на користь ПрАТ « СК « ВУСО» страхову суму 947,53 грн в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи 2 000 грн. Тобто, сума непогашеного збитку ПрАТ « СК « ВУСО» від виплати страхового відшкодування ОСОБА_3 за пошкодження застрахованого автомобіля в ДТП 12.06.2018 р. складає 2 000 грн.

Отже, у відповідності із вищевказаними нормами цивільного законодавства до ПрАТ « СК « ВУСО» в порядку суброгації перейшло право вимоги страхувальника ОСОБА_3 до винної особи відповідача ОСОБА_2 на відшкодування збитків в межах фактичних витрат , тобто на суму страхового відшкодування, не покритого ТДВ « СК Гардіан» , в розмірі 2 000 грн.

Суд вважає, що у правовідносинах між ПрАТ « СК « ВУСО» та ОСОБА_2 має місце не регрес, суброгація.

У випадку суброгації відбувається лише заміна активного суб`єкта / кредитора / в уже наявному зобов`язанні . Для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України « Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною у п.27 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 13

Щодо виникнення у ФОП ОСОБА_1 права вимоги до ОСОБА_2 , то суд вказує на таке.

Як встановлено судом, 25.10.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №25/0/2018 про відступлення права вимоги до боржників- осіб, які винні/ відповідальні за завдання матеріальних збитків первісному кредитору ПрАТ « СК «ВУСО», перелік яких міститься в додатку 1 до цього договору. Боржник ОСОБА_2 зазначена в додатку 1 під номером 31 , сума боргу 2 000 грн / а.с.5-11/

Позивач ФОП ОСОБА_1 грунтує свої вимоги до відповідача ОСОБА_2 в силу договору про відступлення права вимоги №25/0/2018 від 25.10.2018 року та положеннях статті 514 ЦК України, згідно якої до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За п.2.1. даного договору первісний кредитор передає/ відступає/ новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та в строки, встановлені цим договором.

В п. 4.1. договору мала бути зазначена ціна договору, але вона відсутня.

Відповідно до п.4.2 даного договору новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору шляхом перерахування первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору на рахунок первісного кредитора, вказаного у п.12 цього договору протягом 7 (семи) банківських днів з дня укладення сторонами цього договору. Оплата вважається здійснена з моменту перерахування коштів в сумі, що вказана в п.4.1. цього Договору, на рахунок первісного кредитора, вказаний в п.12 цього Договору.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом п.3.1.3 Договору №25/10/2018 від 25.10.2018 року, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати ФОП ОСОБА_1 на користь ПрАТ « СК «ВУСО» коштів в розмірі ціни договору згідно умов договору про відступлення права вимоги, на які вказано у рішенні вище, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.

Враховуючи, що за змістом п.3.1.3 Договору №25/10/2018 від 25.10.2018 року право вимоги переходить до ФОП ОСОБА_1 виключно після перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, та те, що суду не надано доказів такого перерахування, у суду відсутні підстави вважати, що до ФОП ОСОБА_1 перейшло право вимоги до ОСОБА_2 . При цьому, суд не ставить під сумнів правомірність цього правочину, питання полягає у відсутності доказів виконання позивачем свох зобов`язань за договором про відступлення права вимоги, при тому, що саме за умови їх виконання у позивача і виникає право вимоги до відповідача.

Наведені обставини є підставою для відмови ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Такий висновок правозастосування викладений у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 910/16109/19 та від 17.01.2020 року у справі № 916/2286/16.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.993,1187,1191 ЦК України, ст.27 Закону України « Про страхування», керуючись ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити фізичній особі- підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 28.05.2020 року.

СуддяЛ. М. Кошель