Номер провадження: 22-ц/813/5050/20
Номер справи місцевого суду: 509/3278/18
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2019 року у складі судді Бочарова А.І.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ТОВ «Одесагаз-Постачання» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 19 292,86 грн. та судового збору у розмірі 1762 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що ОСОБА_1 не виконала умови укладеного між нею та ПАТ «Одесагаз» договору від 18.06.2012 щодо сплати коштів за спожитий газ, у зв`язку з чим станом на 19.07.2018 за її особовим рахунком відкритим за адресою: АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість в розмірі 19 292,86 грн.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з неї на користь позивача заборгованість у розмірі 826,88 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дія договору від 18.06.2012 припинилася за закінченням його строку та припинення повноважень ПАТ «Одесагаз» стосовно постачання природного газу побутовим споживачам. На момент припинення дії договору заборгованість відповідача перед ПАТ «Одесагаз» складала 826,88 грн. Відповідно до постанови КМУ №758 від 01.10.2015 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» постачальником природного газу на території Одеської області з 01.07.2015 стало ТОВ «Одесагаз-Постачання». У зв`язку з вказаним, на думку апелянта, договір від 18.06.2012 укладений між ПАТ «Одесагаз» та нею не міг існувати не тільки за закінченням терміну його дії, але і з припиненням повноважень ПАТ «Одесагаз» по постачанню природного газу побутовим споживачам, а з 01.10.2015 і з прямою забороною проведення діяльності з постачання природного газу. ТОВ «Одесагаз-Постачання» повинно було укласти договір з відповідачем на постачання природного газу, однак такий відсутній. З договору доручення, укладеного між ПАТ «Одесагаз» та ТОВ «Одесагаз-Постачання» від 01.07.2015 щодо збору грошових коштів з боржників ПАТ «Одесагаз» вбачається, що після 01.07.2015 у зв`язку з тим, що ПАТ «Одесагаз» припинив здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам, боргів за спожитий газ виникнути у споживача не могло. Акт звірки від №1 від 21.01.2019 підписаний неуповноваженою особою, а інформація яка міститься в ньому не підтверджена жодними первинними документами ТОВ «Одесагаз-Постачання». В акті відображена інформація станом на 28.02.2015 і позивачем не надано доказів чи була юридична особа позивача зареєстрована на цей час в ЄДР. В договорі доручення не зазначено право ТОВ «Одесагаз-Постачання» на проведення звірок розрахунків з боржниками від власного імені. Суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 в цілому належить відповідачу.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.12.2013 ОСОБА_1 є власником 47/100 та 59/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

18.06.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «Одесагаз» укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання будинку АДРЕСА_1 .

За умовами вказаного договору товариство надає споживачу послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки в на умовах, передбачених цим договором. Умовами договору сторони погодили порядок оплати послуг. Розрахунковий період є календарний місяць. У разі застосування системи помісячної оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата вноситься на поточний рахунок.

За умовами п. 43 договору вказаний договір укладається строком на 3 роки, набирає чинності з дня його підписання і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде заявлено про намір його розірвання або перегляду.

Для здійснення розрахунків за спожитий природний газ на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок.

28.12.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «Одесагаз» було переукладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, який за змістом аналогічний попередньому.

01.07.2015 між ПАТ «Одесагаз» (довіритель) та ТОВ «Одесагаз-Постачання» (повірений) укладено договір доручення щодо збору грошових коштів, за умовами якого повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя виконувати збір грошових коштів зі споживачів природного газу-боржників довірителя, який є гарантованим постачальником.

Відповідач не здійснював оплату та не передавав показники лічильника з 10.04.2015 до 06.04.2016 у зв`язку з чим фіксування показників здійснювалось контролерами. Фіксування показників здійснено 28.03.2016 -23245 м3, повторний контроль 06.04.2016 - показники 23328 м3, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість, яка станом на 31.07.2018 складає 19292,86 грн.

На адресу відповідача були надіслані повідомлення про необхідність погашення заборгованості, однак останні були залишені без виконання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 на ім`я якої відкрито рахунок, як споживач, уклала договір про надання послуг з газопостачання і, отримуючи послуги з газопостачання в період з 2015 року по травень 2018 року, оплату наданих послуг не здійснювала, доказів в обґрунтування заперечень розрахунку заборгованості за спожитий природний газ не надала, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 19292,86 грн., яка утворилася станом на 31.07.2018.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі належних та допустимих доказах, яким дана правильна оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що термін дії договору від 18.06.2012 закінчився підставою для відмови в стягненні боргу за спожитий газ бути не можуть, так як прийняття відповідачем наданих послуг з постачання природного газу є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити вказані послуги відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Посилання скаржника на те, що акт звірки підписаний неуповноваженою особою не заслуговують на увагу суду, так як акт підписаний представником ТОВ «Одесагаз-Постачання», саме вказане підприємство зобов`язалося здійснювати збір коштів за постачання ПАТ «Одесагаз» природного газу, в тому числі, здійснювати розрахунки за поставлений природний газ.

Відповідачем на спростування заборгованості, вказаної в акті звірки, будь-яких доказів не надано.

Майно, а саме частини 47/100 та 59/100 будинку за адресою: АДРЕСА_1 належать ОСОБА_1 на праві власності, та на її ім`я відкрито особовий рахунок по сплаті послуг щодо постачання природного газу, а тому саме відповідач несе відповідальність за сплату наданих послуг.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.04.2020 ОСОБА_1 відстрочено доплату судового збору у розмірі 881 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду - без змін, відповідно до вищенаведених правил належить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави у рахунок відшкодування судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 881 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.12.1999 Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави 881грн. судовий збір.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: