ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1470/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Долі М.А.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-32» про визнання дій протиправними, скасування боргу, зобов`язання вчинити дії, стягнення штрафу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ЖБК «Арсеналець-32», в якій просила суд визнати дії ЖБК "Арсеналець-32" протиправними та:

- Скасувати штучно створений борг у розмірі 84 294,18 грн.;

- Зобов`язати ЖБК «Арсеналець-32» провести загальні збори, на яких буде ухвалено новий розмір внеску на утримання будинку;

- Зобов`язати ЖБК «Арсеналець-32» припинити нарахування зайвих неспожитих послуг і подальшому проводити нарахування за спожиту холодну і гарячу воду за показами повірених лічильників, які встановлені у квартирі позивача№

- Стягнути з ОСОБА_2 , яка здійснює розподіл обсягів відповідної послуги в ЖБК «Арсеналець-32» штраф у розмірі 72 252 грн. на користь місцевого бюджету, виконавши вимоги п. 3 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

- Відшкодувати завдану моральну шкоду шляхом стягнення з ОСОБА_3 5 000 грн.

Позовна заява обґрунтована наступним. У березні 2003 року у квартирі позивача встановлені лічильники води. Весь 2014 рік і до квітня 2015 року оплата за спожиті обсяги води позивачу нараховувалася за показаннями лічильників холодної та гарячої води, боргу не було. Починаючи з квітня 2015 року, без попередження і пояснень, і по теперішній час нараховуються зайві неспожиті обсяги холодної та гарячої води, не враховуючи надані покази лічильників. Позивач неодноразово зверталася до бухгалтера із заявами щодо надання пояснень стосовно зайвих нарахувань обсягів води, однак відповідей на свою заяви не отримувала. У лютому 2016 року позивачу було нараховано 62,73 куб.м. холодної води, а в листопаді 2016 року 78.3 куб. м. гарячої води, що в рази перевищує фактичне споживання. У лютому 2017 року позивач подала заяву про злочин, яка була зареєстрована у ЄРДР, а у квітні 2018 року отримала статус потерпілої у кримінальному провадженні. 28 грудня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про оформлення Акту - претензії, в якій просила провести перевірку кількості спожитих нею обсягів води, зафіксувати покази лічильників води, які є в її квартирі і погодити вартість послуги з управління будинків. Відповіді на вказану заяву позивач не отримала. 04.01.2019 року та 08.07.2019 року позивач направляла відповідачу Акти-претензії щодо зайвих нарахувань спожитих обсягів води та повідомляла про проведення повідки лічильників, додавши відповідні документи. Однак відповіді на них не отримала. Позивач вважає, що голова ЖБК «Арсеналець-32» ОСОБА_3 злочинно, без проведення зборів, ввела новий розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території вдвічі більший від існуючої та нарахувала безпідставне збільшення зайвих спожитих обсягів води, для того, щоб поступово списати розтрачені нею кошти кооперативу та власників квартир, щоб уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

21.01.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено про те, що зазначені позивачем обставини є неправдивими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки законність обрання головою ЖБК «Арсеналець-32» Гримач І.І. та її реєстрація як керівника державними органами, була перевірена під час розгляду судової справи та встановлена рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2016 року та постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2014 року. Твердження позивача про розтрату коштів головою ЖБК є нічим іншим як намаганням видати бажана за дійсне та відвернути увагу суду від обставин, за які ОСОБА_1 має процесуальний статус обвинуваченої. Щодо встановлення внеску на утримання будинку та прибудинкової території, то також рішенням суду встановлено законність проведення загальних зборів з даного питання. Також відповідачем зазначено про те, що нарахування за споживання холодної та гарячої води з 17.03.2003 року не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки є предметом кримінального провадження № 0000372 та № 0003818, в межах якого ОСОБА_1 подано цивільний позов, який є автентичним з даним позовом. Крім того, встановлені позивачем лічильники не прийняті на облік ЖБК «Арсеналець-32», оскільки про їх встановлення 24.10.2014 року позивач повідомила лише 26.05.2015 року, майже через рік. Їй було відмовлено у взятті їх на облік, оскільки до заяви не були додані копії паспортів, сертифікатів на лічильники, для опломбування лічильників представників ЖБК до квартири не допустила, щомісячно показників споживання холодної та гарячої води до ЖБК не надавала та не надає. Відмова ЖБК «Арсеналець-32» у прийнятті даних лічильників на облік та проведення перерахунку з 24.10.2014 року, ОСОБА_1 не оскаржувалось, рішення суду про визнання протиправним вказаного рішення відсутнє. Щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 , яка не є відповідачем по справі, то вважає вказані вимоги безпідставними.

06.02.2020 року позивач подала відповідь на відзив в якому зазначала про протиправність дій ОСОБА_3

24.02.2020 року відповідачем подано заперечення, в яких фактично зазначено те, що і у відзиві.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, пояснила, що на даний час сума штучно створеного відповідачем боргу складає 91 132,70 грн., тому просила це врахувати при винесенні рішення. Вказувала про незаконність застосування тарифу на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,55 для квартир з 2-го по 16-й поверхи. Також зазначила про те, що подані відповідачем докази є неналежними та недопустимими, зовсім не стосуються предмета доказування. При прийнятті рішення просила суд врахувати нецільове використання коштів відповідачем. А також просила визнати докази відповідача неналежними, недопустимими і недостовірними, задовольнити її позовні вимоги, застосувавши замість її вимоги "визнати дії ЖБК "Арсеналець-32" протиправними" норми ЦК України щодо припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак, враховуючи те, що відповідачем подано до суду відзив разом з доказами та заперечення на відповідь на відзив, ухвали розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та являється споживачем житлово-комунальних послуг, про що свідчать матеріали справи.

Вказаний будинок перебуває на балансі та обслуговуванні Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-32», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 84, 167).

Також судом встановлено, що 20.10.2014 року ОСОБА_1 придбала лічильники гарячої та холодної води ЛК-15 з м/компл. та 26.02.2019 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 було підписано договір повірки № 136/2019/04/05, предметом якого були роботи зі зняття параметрів роботи засобів вимірювальної техніки згідно до ДСТУ 2708-99 на установці повірочній переносній за адресою замовника АДРЕСА_1 та передати отримані дані в ДП «Укрметртестстандарт» для винесення рішення про придатність/непридатність ЗВТ (а. с. 29).

27.02.2019 року були видані свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: лічильника води крильчастого ЛК DN 15 № 4527341 та лічильника води крильчастого ЛК DN 15 № 4514767 (а. с. 31, 33).

Щодо позовних вимог про скасування штучно створеного боргу у розмірі 84 294,18 грн. та зобов`язання відповідача припинити нарахування зайвих неспожитих послуг і подальшому проводити нарахування за спожиту холодну і гарячу воду за показами повірених лічильників.

Відповідно до наданого до суду позивачем рахунку - повідомлення вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 існує заборгованість по сплаті комунальних послуг у розмірі 84 294,18 грн., яка складається із заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку - 55 288,21 грн., централізоване постачання холодної води та водовідведення - 6021,31 грн., за централізоване постачання гарячої води - 20787,73 грн., централізоване водовідведення гарячої води - 2016,21 грн., електроенергію - 180,72 грн. (а. с. 122).

Заявляючи дані позовні вимоги позивач посилається на те, що голова ЖБК «Арсеналець-32» ОСОБА_3 злочинно, без проведення зборів, ввела новий розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території та відповідачем протиправно здійснюється нарахування за гаряче та холодне водопостачання та водовідведення не за показниками лічильників.

На підтвердження зазначених обставин, позивачем надані до суду численні квитанції про сплату за надані житлово-комунальні послуги та Акти-претензії.

Взаємовідносини сторін в галузі надання житлово-комунальних послуг у спірний період регулювалися Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабміну від 21.07.2005 № 630 (Правила № 630) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» як в редакції 2004 року зі змінами та доповненнями, так і в редакції 2017 року.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в ред. 2004 року, чинному на момент виникнення спірних правовідносин, житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача, серед іншого якими є: укладання договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договорами чи законом, тощо.

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надано роз`яснення термінів, які вживаються в цьому законі, зокрема визначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Аналогічні положення містяться в Законі України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції 2017 року, яким також передбачені обов"язки індивідуального споживача.

Пунктом 9 Правил № 630 передбачено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Пунктом 11 Правил №630 встановлено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів тому, які показання квартирного засобу обліку споживання холодної та гарячої води вона передавала виконавцю за спірний період. Не надано також доказів тому, що засоби обліку споживання холодної та гарячої води ЛК DN 15 № 4527341 та ЛК DN 15 № 4514767 були зареєстровані та опломбовані відповідачем та взяті на абонентський облік.

Натомість відповідач заперечує, що вказані засоби обліку взято на абонентський облік, на підтвердження чого надано до суду копії листів ЖБК «Арсеналець-32», адресованих ОСОБА_1 від 10.06.2016 року та від 12.12.2017 року, в яких зазначено про те, що квартирні лічильники холодної та гарячої води в квартирі № НОМЕР_1 ЖБК не взяті на облік, оскільки про встановлення 24.10.2014 року лічильників у квартирі позивач повідомив лише 26.05.2015 року, після повідомлення комісію кооперативу до квартирних лічильників неодноразово не було допущено, показники води до кооперативу за вказаний період щомісячно не подавалися (а. с. 158, 164).

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано до суду Акти про недопущення до квартири від 27.05.2015 року, від 03.06.2015 року, від 29.05.2016 року, а також акту від 20.06.2017 року (а. с. 160, 161, 162, 163).

Договір від 17.03.2003 року про монтаж водомірних вузлів та договір № 26 на проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води від 01.04.2003 року не стосуються спірного періоду, так як сама позивач вказує про те, що нею у 2014 році були придбані нові лічильники, по яким вона і просить здійснювати нарахування за воду (а. с. 92, 56).

Судом також встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ЖБК «Арсеналець - 32», ОСОБА_3 , третя особа: Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної шкоди, предметом розгляду в якій було нарахування внесків на утримання будинку.

Посилання позивача на незаконну зміну у 2017 році розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території суд не приймає до уваги, так як воно жодним чином не обгрунтоване та не підтверджене належними доказами, вказаного рішення загальних зборів матеріали справи не містять, позовні вимоги щодо скасування його позивачем не заявлялися.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає правомірними дії відповідача по нарахуванню позивачу вартості послуг за спірний період в обсязі спожитих послуг, згідно з п. 11 Правил №630, а також відсутніми підстави для скасування наявного боргу за житлово-комунальні послуги.

Щодо позовних вимог про зобов`язати ЖБК «Арсеналець-32» провести загальні збори, на яких буде ухвалено новий розмір внеску на утримання будинку, то вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки діяльність житлово-будівельного кооперативу регулюється Законом України «Про кооперацію», відповідно до якого кооператив це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Порядок проведення загальних зборів встановлений Статутом ЖБК «Аресеналець-32». Вказаним законом встановлена заборона втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у фінансово-господарську та іншу діяльність кооперативних організацій, крім випадків, прямо передбачених законом.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 , штрафу у розмірі 72 252 грн. на користь місцевого бюджету, виконавши вимоги п. 3 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та відшкодування завданої моральну шкоду шляхом стягнення з ОСОБА_3 5 000 грн., то вказані вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_3 не являється стороною у даній справі, а отже суд не може винести рішення, яке вплине на права та обов`язки будь-якої особи, яка не приймає участі у справі.

Також суд не приймає до уваги подані позивачем в судовому засіданні уточнення до позовних вимог щодо зміни розміру заборгованості та зміни вимоги щодо визнання дій неправомірними на припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, оскільки вони заявлені вже після закінчення підготовчого засідання.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 259, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Заставенко М.О.

Повний текст рішення виготовлено 17.06.2020 року.