Справа № 159/1130/20
Провадження № 2/159/577/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Шокот С.Т.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Опікунська рада виконавчого комітету Голобської селищної ради про визнання способу та участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

в с т а н о в и в:

10.03.2020 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та визначення способу такої участі.

Свій позов мотивує тим, що 05 грудня 2017 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 від якого у них є дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що після розірвання шлюбу дочка проживає з матір`ю і з того часу у них постійно виникають конфлікти з приводу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Всі його намагання врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому бачитись з дитиною, штучно створює обставини, через які він не може цього робити.

Вважає, що дії відповідача порушують його права як батька дитини. Вжиті ним заходи по вирішенню питання в добровільному порядку не дали бажаного результату.

У зв`язку з чим, просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні із малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити для нього способи його участі у вихованні дитини, а саме: зустрічатися із малолітньою донькою щотижня: у п`ятницю - з 18-00год до 20-00 год ; у суботу з 10-00год до 20-00 год за місцем проживання батька ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, оскільки будь-яких перешкод у побаченні та спілкуванні з дитиною у визначений опікунською радою час позивачу не чинить.

Відповідач зауважила також, що має намір в подальшому просити уповноважений орган розглянути питання про зміну часових рамок для побачення батька з дитиною, оскільки дитина буде навчатись в школі.

Вона також не заперечує, того факту, що декілька разів не дозволяла брати дитину позивачу, оскільки він забирав її до іншої жінки, а також через сварку яка була ним влаштована.

Із зазначених підстав в задоволенні позову просять відмовити.

Представник третьої особи - Опікунської ради виконавчого комітету Голобської селищної ради в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають не заперечують проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №41 та сторонами не оспорюється.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 05.12.2017 року шлюб між сторонами розірвано .

Як встановлено в судовому засіданні між батьками дитини після розлучення склались стійки неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що сторонами не оспорюється.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

В судовому засіданні з пояснень позивача та інших матеріалів справи з`ясовано, що матір`ю дитини чиняться перешкоди у вільному спілкуванні з неповнолітньою донькою.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При цьому, суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області №2/5 від 19.02.2020 року затверджено висновок опікунської ради про вирішення спору щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини щодо участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною та запропоновано певні дні й години для побачень і спілкувань.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, однак між ними виникли непорозуміння з цього приводу та перешкоджання з боку матері, то суд приходить до висновку про необхідність визначити ОСОБА_4 , як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

А тому, враховуючи відносини, які склались між батьками, а також вік самої дитини, суд вважає за можливе дозволити спілкуватися батьку з малолітньою дочкою, але в обмежений час і слід встановити відповідні дні та години для цього.

При цьому, суд зважає на висновок опікунської ради виконавчого комітету Голобської селищної ради стосовно доцільності окремого спілкування батьків з дитиною, достатньо обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дитини та сторін.

Водночас, дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною, в тому числі й у присутності матері.

Оскільки позивач не наполягав на відшкодуванні судових витрат, то їх стягнення з відповідача проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 19, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_4 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме : зустрічатися із малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижня : у п`ятницю - з 18-00год до 20-00 год ; у суботу з 10-00год до 20-00 год за місцем проживання батька ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати спілкуванню та вихованню малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком ОСОБА_4 , який проживає окремо від доньки.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 15.06.2020 року .

Головуючий:В. О. Лесик