Провадження 2/127/1860/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви Громадської організації «ОШУКАНІ УКРАЇНЦІ» до Вінницької обласної регіональної організації політичної партії «Слуга Народу» та політичної партії «Слуга Народу» про визнання протиправної бездіяльності, визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 Громадська організація «ОШУКАНІ УКРАЇНЦІ» звернулася до суду з позовом до Вінницької обласної регіональної організації політичної партії «Слуга Народу» та політичної партії «Слуга Народу», у якому просила: визнати протиправною бездіяльність Вінницької обласної регіональної організації політичної партії «Слуга Народу» в частині відсутності розробки та реалізації ідеологічної та політичної роботи, не прийнятті участі у висуванні кандидатів на місцевих виборах протягом 2016-11.2019 років в межах Вінницької області; не проведенні регіональних конференцій для обрання делегатів на З`їзди партії «Слуга Народу», що відбулися протягом 2018-2020 років; визнати протиправним рішення Вищої Ради Партії «Слуга Народу» щодо створення Вінницької обласної регіональної організації політичної партії «Слуга Народу»; зобов`язати Вищу Раду Партії «Слуга Народу» привести у відповідність вимог п.п.4.1, 3.1, пп.4.9.1 Статуту політичної партії «Слуга Народу» склад Вінницької обласної регіональної організації політичної партії «Слуга Народу» з урахуванням вимоги щодо адміністративно-територіальної ознаки та вимоги, що член партії бере участь у роботі лише одної із партійних організацій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачами при створенні Вінницької обласної регіональної організації партії «Слуга Народу» порушено п.п. 3.1, 4.1, п.4.9.1 Статуту політичної партії «Слуга Народу» щодо урахування вимоги щодо адміністративно-територіальної ознаки, вимоги, що член партії бере участь у роботі лише одної із партійних організацій та вимоги щодо місця проживання осіб, які входять в обласну організацію. Також позивач вказує, що політичною партією « ІНФОРМАЦІЯ_1 Народу» не проводилися конференції регіональних організацій відповідно до п.п.4.9.11 та п.5.6 Статуту політичної партії, порушено порядок обрання делегатів на з`їзд партії, процедуру скликання та проведення з`їзду, визначений статутом.

В п.2.2 позовної заяви позивач посилається також на інші порушення відповідачів, зокрема: не здійснення жодної діяльності, що належала до завдань та цілей політичної партії, не висування кандидатів на будь-яких виборах, що проходили з моменту створення партії; відсутність первинних, міських парторганізацій станом на листопад 2019 року.

Мотивуючи свої вимоги, позивач посилається на порушення конкретних пунктів статуту політичної партії «Слуга Народу» та просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка безпосередньо пов`язана із роботою та організацією політичної партії та визначена її статутом, просить визнати протиправним рішення керівного органу партії та зобов`язати його привести у відповідність до вимог статуту склад Вінницької обласної регіональної організації політичної партії.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись цей спір, суд виходить із наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Як встановлено ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Цивільні відносини - це особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. (ст. 1 ЦК України)

Фактичною передумовою судового розгляду справи (для справ позовного провадження) є наявність спору про право. Спір повинен мати правовий характер, тобто стосуватися прав, обов`язків, свобод чи інтересів конкретної особи.

Зазвичай критеріями визначення підвідомчості справи суду цивільної юрисдикції виступають: 1) характер відносин (цивільні, земельні, сімейні, житлові, спадкові справи тощо) ст. 19 ЦПК України; 2) суб`єкт звернення (за загальним правилом у судах цивільної юрисдикції розглядаються справи за участю фізичних, юридичних осіб (в окремих випадках Держава) ст. 48 ЦПК України; 3) наявність спору про право цивільне.

Таким чином, до компетенції цивільних судів належать цивільні справи, які розглядаються з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави у правовідносинах, що виникають між фізичними та/або юридичними особами, Державою у цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Суд зазначає, що внесений на розгляд Вінницького міського суду Вінницької області позов не може бути прийнятий до провадження в порядку цивільного судочинства у зв`язку також і з тим, що у склад учасників справи входять: позивач ГО «ОШУКАНІ УКРАЇНЦІ» та Політична партія «Слуга Народу», які є юридичними особами, а Вінницька обласна регіональна організація політичної партії «Слуга Народу» в розумінні цивільного законодавства не є ані філією ані представництвом. Таким чином, в даному випадку мають місце правовідносини між двома юридичними особами, спори у яких, згідно вимог ЦПК України, місцевим загальним судам не підвідомчі.

Згідно з нормами КАС України, у справах пов`язаних виборчим процесом та референдумом, відповідачами, у тому числі за позовом особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, можуть бути кандидати, їх довірені особи, партії (блоки), місцеві організації партій, їхні уповноважені особи та посадові особи ( ст. ст. 276, 277 КАС України).

Таким чином, КАС України передбачено випадки, коли відповідачем у справі може бути політична партія чи її місцева організація.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 36 Закону № 1402-VIII передбачено, що Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Як визначено ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, в силу якого, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд враховує, що у п. 22 Постанови від 4 вересня 2018 року (справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Як встановлено із змісту позовної заяви, позивач оскаржує бездіяльність політичної партії, рішення її органу управління та просить зобов`язати здійснити дії щодо приведення у відповідність складу місцевої організації партії до її статуту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний спір пов`язаний із відносинами, які відповідно до закону, статуту політичної партії віднесені до його (її) внутрішньої діяльності та виключної компетенції.

Відповідачі у справі, у описаних в позові правовідносинах, не є суб`єктами владних повноважень, оскільки не здійснювали в них (в правовідносинах) відносно позивача публічно-владних управлінських функцій, що є необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, вказана справа не може бути розглянута і в порядку адміністративного судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про політичні партії в Україні» політичні партії повинні мати статут. Статут політичної партії має містити, зокрема, відомості щодо: найменування політичної партії; переліку статутних органів політичної партії, порядок їх утворення, їхні повноваження і термін цих повноважень; порядку вступу до політичної партії, зупинення та припинення членства в ній; прав та обов`язків членів політичної партії, підстави припинення чи зупинення членства в політичній партії; порядку створення, загальну структуру та повноваження обласних, міських, районних організацій політичної партії та її первинних осередків; порядку внесення змін та доповнень до статуту і програми політичної партії; порядку скликання та проведення партійних з`їздів, конференцій, зборів та інших представницьких органів політичної партії; джерел матеріальної та фінансової підтримки політичної партії, її місцевих організацій, порядок здійснення витрат політичної партії, тощо.

Відповідно до ч.3 ст.4 наведеного Закону втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Крім цього, при прийнятті рішення про відмову у відкритті провадження у цивільній справі та визначаючись щодо юрисдикційної підсудності зазначеного спору суд враховує позицію, викладену Конституційним Судом України у своєму рішенні №6-рп/2001 у справі № 1-17/2001, в якому наведено, що відповідно до пункту 11 частини першої статті 92 Конституції України законами України визначаються, зокрема, засади утворення і діяльності політичних партій, інших об`єднань громадян. Частиною другою статті 8 Закону України "Про об`єднання громадян" визначено, що втручання державних органів та службових осіб у діяльність об`єднань громадян не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом. Заборона втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх місцевих осередків, крім випадків, передбачених зазначеним Законом, міститься також в нормативних приписах частини третьої статті 4 Закону України "Про політичні партії в Україні"

Об`єднання громадян діє на основі закону, статуту, положення (стаття 13 Закону України "Про об`єднання громадян"). Тобто внутрішня організація, взаємовідносини членів об`єднань громадян, їх підрозділів, статутна відповідальність членів цих об`єднань регулюються корпоративними нормами, встановленими самими об`єднаннями громадян, які базуються на законі; визначаються питання, які належать до їх внутрішньої діяльності або виключної компетенції і підлягають самостійному вирішенню. Отже, втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб у здійснювану в рамках закону діяльність об`єднань громадян не допускається.

Вказаним вище рішенням Конституційний Суд України визнав конституційним положення Цивільного процесуального кодексу про те, що судам не підвідомчі скарги на «акти і дії об`єднань громадян, які відповідно до закону, статуту (положення) належать до їх внутрішньо організаційної діяльності або до їх виключної компетенції».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року в справі №757/43355/16-ц (провадження № 14-399цс18) звернула увагу на те, що приписи «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства», «заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 109 КАС України у редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття провадження), «позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 170 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами цивільного чи адміністративного судочинства, відповідно, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

З огляду на наведене, вирішення питань, які є предметом даного спору належить до внутрішньо-організаційної діяльності партії та є виключною компетенцією відповідного статутного органу, законність рішень якого не може бути перевірена в судовому порядку.

Враховуючи те, що такі вимоги не можуть бути предметом судового розгляду, належать до компетенції виключно цієї партії, втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, тому суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що формулювання цивільного процесуального закону «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» в цьому випадку слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а також тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Оскільки із зазначених вище мотивів вимоги позивача не можуть бути предметом судового розгляду, суд не роз`яснює заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 260, 263, 353-355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою Громадської організації «ОШУКАНІ УКРАЇНЦІ» до Вінницької обласної регіональної організації політичної партії «Слуга Народу» та політичної партії «Слуга Народу» про визнання протиправної бездіяльності, визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: