Справа № 2-169/20
(2/199/1267/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження (при заочному розгляді справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Обухівська районна державна адміністрація Київської області та Служба у справах дітей Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтований тим, що сторони з 22.07.2009 р. перебували у шлюбі; від спільного шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано.

28 грудня 2011 року Обухівським районним судом Київської області було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.12.2011 р. і до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ВП 341294 №1083 від 10.01.2020 р., виданої державним виконавцем Амур-Нижньодніпровським ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кисельовим Б. заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.03.2019 р. становить 100 850,51 грн.

Позивач зазначає, що відповідач після розірвання шлюбу не займається вихованням дитини, будь-якої допомоги не надає, не піклується про її стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей дитини, не спілкується з нею та не вживає активних дій для спілкування.

При зверненні до суду із вказаним позовом позивач вказує, що всі батьківські обов`язки відносно дитини вона здійснює самостійно, дитина постійно проживає з нею, вона її виховує, піклується про її стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, створює їй необхідні умови.

Позивач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі та задовольнити позовні вимоги; не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.13).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2011 р. ухвалено стягувати щомісяця з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2011 р. до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується відповідним рішенням суду (а.с.16).

Заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 100 850,51 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця (а.с.19-20).

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 07.05.2019 року за № 924 «Про доцільність позбавлення батьківських прав» ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини: не піклується про її життя та здоров`я, не спілкується з ОСОБА_4 , не телефонує, не вітає зі святами, матеріально не допомагає.

ОСОБА_1 сама займається вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_5 , створила всі необхідні умови для гармонійного та всебічного розвитку дитини, матеріальної допомоги від ОСОБА_2 не отримує, заборгованість по аліментах, згідно довідки Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 01.03.2019 року становить 100 850, 51грн.

ОСОБА_6 навчається у 4 класі навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-111 ступенів № 3 - ліцей» Обухівської міської ради Київської області. За інформацією, наданою дирекцією школи, батько із учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, участі у вихованні та навчанні ОСОБА_5 не приймає.

Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради 23.04.2019 р., при винесенні рішення враховувалася і думка дитини - колегіально прийнято рішення про надання висновку органу опіки та піклування на позбавлення батьківських прав.

ОСОБА_2 був запрошений на засідання комісії, але на неї не з`явився, пояснень чи заперечень по справі не надав, чим ще раз засвідчив свою байдужість щодо долі малолітньої дитини та своїх законних батьківських прав.

Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22-23).

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.

Жодних доказів на підтвердження виконання відповідачем, як батьком, своїх батьківських обов`язків щодо доньки суду не надано, та такі в матеріалах справи відсутні.

Відтак, оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи батьком, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дитиною, що з урахуванням віку доньки вкрай негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно суд відзначає, що за умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України відповідач має право звернутися з позовом про поновлення його батьківських прав відносно його доньки.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 19, 23, 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Обухівська районна державна адміністрація Київської області та Служба у справах дітей Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дата виготовлення повного судового рішення 22 червня 2020 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя В.В.Спаї