Справа № 143/1323/19
02.06.2020 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Бойка А.В.,
з участю секретаря судових засідань Мельніченко Т.Б.,
представника позивача адвоката Тюркіна О.С.,
представника відповідача- адвоката Маліцького М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" про стягнення заборгованості, -
На підставі зазначеного він, є спадкоємцем ОСОБА_2 до якого перейшли усі права і обов`язки, що йому належали на момент відкриття спадщини, у тому числі усі права та обов`язки пов`язані із земельною ділянкою.
Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням сплатити йому орендну плату за користування земельною ділянкою, але відповіді не отримав.
10.07.2019 позивач поштою направив цінний лист із описом вкладення із проханням погасити заборгованість, яка виникла на підставі Договору оренди шляхом перерахування коштів на рахунок позивача.
Відповіді на заяву від 10.07.2019 відповідачем надано не було.
Враховуючи викладене, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по Договору оренди земельної ділянки в частині сплати йому орендної плати за її користування за 2017 рік та 2018 рік в сумі 4152 грн. 77 коп., яка станом на сьогодні так і не сплачена.
Додатково слід зауважити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 537 ЦК України відповідач мав можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знав куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання.
Оскільки в позовній заяві ним наведено достатньо фактів систематичної несплати відповідачем орендної плати, що на його думку є істотним порушенням СФГ «Конкурент» умов договору, він вважає, що наявні всі передбачені законом підстави для розірвання договору оренди.
Головою СФГ «Конкурент» Гоменюком В.І. був наданий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до СФГ «Конкурент», в якому він просив залишити позов без розгляду, а позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства "Конкурент" про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди без задоволення, оскільки з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі, вважає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсності. СФГ «Конкурент» весь час добросовісно виплачувало орендну плату ОСОБА_2 згідно із даним договором оренди крім 2017-2018 років, оскільки в даної земельної ділянки змінився власник.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Тюркін О.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.
Представник відповідача- адвокат Маліцький М.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.
З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.09.2018 за реєстром № 1-1668, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Право власності на вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27762492 від 04.09.2018 (а.с. 8-10).
Із заяви позивача ОСОБА_1 вбачається, що 10.07.2019 він звернувся до відповідача СФГ "Конкурент" з проханням погасити заборгованість (а.с. 11-14).
Проте, порушуючи умови Договору оренди, СФГ "Конкурент" із 2017 року не сплачено орендної плати за користування земельною ділянкою, через що виникла заборгованість перед позивачем.
Представником відповідачем ОСОБА_3 було визнано, що перед позивачем існує заборгованість по оплаті орендної плати за користування земельною діяльністю, проте систематичності він у цьому не вбачає (а.с. 30).
Відповідно до статей 509, 510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (статей 525, 625 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до п. д ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-Х1У є спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі.
За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
ОСОБА_2 передав в оренду належну йому земельну ділянку, і після його смерті право власності на неї перейшло до його спадкоємця ОСОБА_1 , який став новим власником земельної ділянки та вимагає розірвання договору оренди землі, як передбачено Законом та Договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
У правовому висновку у справі N 6-977цс16 від 28.09.2016 Верховний суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки.
Таким чином, несплата відповідачем орендної плати позивачу свідчить про наявність систематичного порушення відповідачем, взятих на себе за договором оренди зобов`язань щодо виплати орендної плати.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до положень ст.651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Враховуючи, що основною підставою для розірвання договору оренди, на яку посилався позивач як на істотне порушення відповідачем договору оренди землі, - це систематична несплата орендної плати відповідачем, яку на даний час позивач не отримав, суд вважає, що відповідачем істотно порушено договір оренди земельної ділянки зі сторони відповідача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позову.
Оскільки позов задоволено повністю, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь позивача 1536 грн. 80 коп. по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст судового рішення виготовлений 11.06.2020.
Суддя