Справа 206/6043/18
Провадження 2/206/32/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року в залі суду в місті Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом вселення в квартиру,

за участю представника:

позивача, адвоката Виприка С.О.,

в с т а н о в и в:

02 листопада 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням, шляхом вселення в квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 704,80грн. (а.с.4-7).

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 . Крім нього учасниками приватизації були його колишня дружина ОСОБА_2 та їх донька ОСОБА_4 . Йому на належить 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.2006 року, видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. 22 червня 1998 року він розлучився з відповідачкою, після чого тривалий час проживав окремо. В середині вересня 2018 року він повернувся до свого житла, але не зміг потрапити в квартиру, оскільки відповідачкою були замінені вхідні замки, що обмежило його в праві користування житлом та доступі до нього.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Виприк С.О. в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник, адвокат Лабовкін О.О. не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України, через судові повістки, в матеріалах справи міститься неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, ознайомлення з матеріалами справи, а також її апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі.

Третя особа ОСОБА_5 не використала своє право бути присутньою у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України, через судові повістки, в матеріалах справи міститься її апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

15.11.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.17).

13.12.2018 року провадження у справі зупинено до розгляду Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги поданої третьою особою на ухвалу про відкриття провадження (а.с.40).

10.09.2019 року провадження у справі поновлено (а.с.43а).

Ухвалою від 11.03.2020 року закрито підготовче засідання у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.81).

06.05.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Лабовкіна О.О., через систему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення розгляду справи №206/6043/18, призначеної на 07.05.2020р. о 15 год. 00 хв., на іншу дату у звязку з неможливістю її розгляду у даному судовому засіданні (а.с. 107,108).

19.05.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Лабовкіна О.О., через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу, як представника (а.с.113-118).

21.05.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом розглянуто клопотання/заяви, заслухано пояснення позивача та його представника, допитано свідка, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 16.1.2006р. виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2018р. № 139156999 (а.с.11).

Відповідачці ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_4 на праві власності належить по 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 16.1.2006р. виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради.

29 квітня 2011 року третя особа ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_7 (а.с.22).

Позивач не може користуватися квартирою, оскільки відповідач перешкоджає йому в цьому про що свідчить відеозапис наданий позивачем та оглянутий у судовому засіданні (а.с.50).

З паспорта позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що з 24 лютого 1995 року він зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с.8).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності з частиною 1 статті 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами, встановленими частинами 1, 4, 5 ЦК, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 391 ЦК визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз приведених норм свідчить про те, що будь-який власник має право не лише володіти та розпоряджатися належним йому майном, але й користуватися ним, і таке право є непорушним.

При цьому зобов`язальний характер власності породжує певні обмеження для власників майна, які полягають у забороні використовувати право власності на шкоду правам та свободам інших осіб (у тому числі, співвласників).

Ураховуючи викладене, перешкоджання одного власника спірної квартири (відповідачки) користуватися цією квартирою іншому власникові (позивачу), безумовно, порушує приведені норми і тягне за собою необхідність судового захисту прав позивача.

Факт перешкоджання відповідачкою у користуванні позивачем належною йому квартирою підтвердився показаннями свідка ОСОБА_8 , допитаного у судовому засіданні за клопотанням позивача.

Таким чином, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

У порядку статті 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат в сумі 704,80 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) перешкоди у користуванні житлом, шляхом вселення його у квартиру АДРЕСА_1 іпрі.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 гривня 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 травня 2020 року.

Суддя А.О. Сухоруков