Дата документу 11.06.2020
Справа № 334/576/20
Провадження № 2/334/2082/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

за участю секретаря судового засідання Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного управління юстиції у Харківській області про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 29796807 від 31.10.2011 р., старшого державного виконавця Тимошенко А.С. Ленінського ВДВС ХМУЮ. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 . Позивачка, як єдина спадкоємиця першої черги своєчасно звернулася до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, при перевірці відсутності заборони або арешту спадкового майна, було встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження № 11955223 від 12.12.2011 року, зареєстроване реєстратором Харківська філія державного підприємства "Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження № 29796807 від 31.10.2011р., накладене старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ Тимошенко А.С. на все майно, належне ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

На запит нотаріуса Першої Запорізької державної нотаріальної контори Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області листом від 02.08.2019р. повідомило, що в провадження відділу перебувало виконавче провадження № 29796807, однак, надати відомості стосовно даного провадження не можуть, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву ДВС встановлено три роки. У зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду із цим позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є розписка про отримання судової повістки.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позиваки, ОСОБА_2 . Позивачка, як спадкоємиця першої черги своєчасно звернулася до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, при перевірці відсутності заборони або арешту спадкового майна, було встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження № 11955223 від 12.12.2011 року, зареєстроване реєстратором Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження № 29796807 від 31.10.2011р., накладене старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ Тимошенко А.С. на все майно, належне ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

На запит нотаріуса Першої Запорізької державної нотаріальної контори Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області листом від 02.08.2019р. повідомило, що в провадження відділу перебувало виконавче провадження № 29796807, однак, надати відомості стосовно даного провадження не можуть, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву ДВС встановлено три роки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

У ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

В усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Приймаючи до уваги те, що правові підстави для арешту майна відсутні, та враховуючи те, що наявність арешту майна порушує права позивача, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про зняття арешту - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати арешт у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 11955223 від 12.12.2011 року, зареєстроване реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністрества юстиції України, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про відкриття в/п № 29796807 від 31.10.2011р. старшого державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ Тимошенко А.С., об`єкт обтяження: все майно, власник: ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строки на подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, продовжуються на строк дії карантину, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Суддя: Добрєв М. В.