Справа № 357/2916/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Севериненко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд: 1) встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 приходився ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - сином; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтований тим, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 являлась матір`ю позивача, а ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 являвся рідним братом позивача. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області її брат ОСОБА_2 був визнаний недієздатним. Спочатку їх матір, а в подальшому позивач була опікуном ОСОБА_2 .

Позивач у позові вказувала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , її батькам - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також брату ОСОБА_2 належала у спільній власності квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_4 , після його смерті спадщину прийняла матір позивача та брат. Після прийняття спадщини у Білоцерківському МБТІ за ОСОБА_3 було зареєстровано 1/3+1/6 частини квартири, а за ОСОБА_2 1/3+1/6 частин квартири. Після цього, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 та спадщину після його смерті матір фактично прийняла, але юридично не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, вчасно прийняла спадщину шляхом подання 19.09.2019 року заяви про прийняття спадщини. Однак, оформити належним чином свої права не має можливості, оскільки право власності на 1/2 частку квартири, яку мати успадкувала після смерті сина, юридично не оформлена. Крім того, не зберіглось свідоцтво про народження ОСОБА_2 .

Посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину позивач звернулась до суду з даним позовом.

17.03.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

23.03.2020 року ухвалою судді прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

14.04.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ щодо майна померлих: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа № 427/97); ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа № 267/2019).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

12.06.2020 року представник позивача - адвокат Шевчук Ю.І., звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі та участі позивача, позов просив задовольнити.

Представник відповідача - Білоцерківська міська рада Київської області, засобами поштового зв`язку звернувся з клопотанням, в якому просив слухати справу без участі представника за наявними матеріалами у справі на розсуд суду.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.01.2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.06.2019 року.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області 29.02.2012 року, ОСОБА_3 заповіла усе своє майно ОСОБА_1 .

Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_1 являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (справа № 357/1475/13-ц) за заявою ОСОБА_1 , встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зі змісту вищевказаного рішення суду встановлено, що рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 30.05.1989 року ОСОБА_2 , який є братом заявника, визнано недієздатним.

Відповідно до зворотної частини копії ордеру НОМЕР_6 від 21.09.1973 року на квартиру АДРЕСА_1 , що виданий ОСОБА_4 , вказано склад сім`ї: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_6 - донька.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.08.1996 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 6-1148, виданого 24.04.2000 року державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 є дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 . Спадкове майно складається з 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 .

28.02.2020 року постановою державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на квартиру під АДРЕСА_1 .

Постанова нотаріуса мотивована відсутністю доказів родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Крім того, в постанові нотаріуса вказано, що факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_3 після померлого ОСОБА_2 підтверджується їх спільною реєстрацією та проживанням на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 згідно довідки № 5584 , виданої 03.10.2019 року Центром надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відсутність свідоцтва про народження ОСОБА_2 , на думку суду, може впливати на обсяг прав позивача у справі.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність юридичного факту родинних відносин, а тому наявні правові підстави для встановлення факту, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.11.1986 року склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 .

Крім того, спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , 29.02.2012 року склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За життя ОСОБА_3 не оформила належним чином правовстановлюючих документів на відповідну частину квартири після смерті сина, оскільки проживала з ним на час його смерті, враховуючи відсутність поданої позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті брата.

Наведене підтверджується листом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 04.05.2020 № 665/01-16, в якому зазначено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа у Першій Білоцерківській міській державній нотаріальній конторі Київської області не заводилась.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.08.1996 року спірна квартира належала на праві спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

З наявних у справі доказів, а також встановлених вище обставин справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 їх частики на квартиру в порядку спадкування перейшли ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи наявність складеного ОСОБА_3 заповіту, яким усе своє майно вона заповіла позивачу, яка своєчасно звернулась із заявою від 19.09.2019 року про прийняття спадщини, а також відсутність інших спадкоємців щодо майна померлої, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування.

Керуючись ст. 13, 81, 258-259, 263-265, 273, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк такого карантину.

СуддяА. Ю. Цуранов