Справа № 185/993/20
Провадження № 2/185/1855/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 червня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
07 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики грошей з відповідача в розмірі 535881.50 грн.
Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що 18.06.2018 року між ним та відповідачем укладено договір позики грошей у формі розписки , у відповідності до якого він передав відповідачу грошову суму в розмірі 477400.00 грн. зі строком повернення до 10 жовтня 2018 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою відповідача від 18 червня 2018 року.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання двічі поспіль не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 18 червня 2018 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошей, у вигляді письмової розписки за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 477400.00 грн., а позичальник зобов`язався повністю повернути позику за цим договором до 10 жовтня 2018 року.
В той же день 18 червня 2018 року ОСОБА_2 написала розписку, якою вона підтвердила отримання від ОСОБА_1 грошей у сумі 477400.00 грн.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Однак на день звернення позивача з позовом до суду відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей.
Згідно вимог ст. 1050 ЦК України: Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст. 625 ЦК України: Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач має статус Учасника бойових дій, тому він звільнений від сплати судового збору за звернення з позовом до суду.
Тому, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 5358.81 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ЦПК України, ст. 263, 264, 265, 280-283 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 5358.81 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційному суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя:В. О. Головін