КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/5481/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Діденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - Головненко Надії Володимирівни на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Оксюти Т.Г. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», в якому просили стягнути на користь ОСОБА_1 24861,00 грн. страхового відшкодування та 4351,02 грн. пені, на користь ОСОБА_2 8268,00 грн. страхового відшкодування та 1447,01 грн. пені.

Посилаються на те, що 24.04.2016 року водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Фіат», д.н. НОМЕР_1 в с. Підлужжя Дубенського району допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , внаслідок чого останній ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у лікарні. Автомобіль «Фіат», д.н. НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ «СК «Провідна».

18.08.2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» подало в інтересах позивачів заяву про виплату страхового відшкодування, а саме на користь ОСОБА_1 8268,00 грн. моральної шкоди та 16563,00 грн. витрат на поховання та ОСОБА_2 8268,00 грн. відшкодування моральної шкоди.

14.09.2018 року відповідач надіслав лист з вимогою надати вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження.

03.10.2018 року до відповідача надіслано лист №6404 з вимогою виплатити страхове відшкодування.

26.12.2018 року з метою врегулювання спору надіслано вимогу про виплату страхового відшкодування.

10.01.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» надіслалав лист №17-12/174 відповідно до якого відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Позивачі вважають відмову у виплаті страхового відшкодування необґрунтованою, оскільки факт ДТП підтверджується витягом з ЄРДР №0000067. При цьому позивачі позбавлені можливості надати відповідачу вирок або постанову суду, оскільки підозрюваний знаходиться поза межами України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 24861,00 грн. та пеню в сумі 4351,02 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна», на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 8268,00 грн. та пеню в сумі 1447,01 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна», на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - Головненко Надія Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Стягнути з позивача судові витрати.

Посилається на те, що обов`язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПАТ «СК «Провідна» лише після надання визначених у ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заяви та документів про ДТП. До вирішення у суді питання наявності вини страхувальника у ПАТ «СК «Провідна» відсутні підстави для здійснення страхових виплат. В даному випадку строк розгляду справи про виплати страхового відшкодування зупиняється на час судового розгляду ДТП у кримінальній справі, і тому немає правових підстав для стягнення страхового відшкодування в рамках вказаної цивільної справи. Оскільки копію вироку суду позивач не надав, а дана ДТП розглядається в кримінальній справі, то враховуючи положення п. 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача строк на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування не настав, відсутні правові підстави для задоволення позову та нарахування штрафних санкцій. Судом не враховано, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, заявлені позивачем витрати судом не перевірено.

Представник позивачів подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що суд першої інстанції вірно врахував висновок Верховного Суду України від 03.12.2014 року викладений у справі №6-183цс14, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Питання строків досудового розслідування у кримінальному провадженні регулюються положеннями КПК України, які діяли до змін, внесених Законом України «Про внесенння змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року, тому виїзд водія, який спричинив ДТП на проживання до Канади унеможливлював закриття кримінального провадження чи передання справи до суду з обвинувальним актом. Зазначає, що відповідачу на стадії досудового врегулювання спору було надано товарний чек від 25.07.2017 року на суму 13 000 грн. та 300 євро, який підтверджує понесення позивачем витрат на поховання.

Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивачів та їх представника.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до повідомлення СУ НП України ГУ НП в Рівненській області від 28.08.2018 року за №7639/24-2017 за наслідками скоєння ДТП, яка мала місце 24.04.2016 року, було розпочато кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , проте на даний час досудове розслідування триває, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 виїхав на проживання до Канади. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Відмова ПрАТ «СК «Провідна» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачів на отримання страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 31.08.2015 року між ТОВ «Київські телекомунікаційні мережі» та ПрАТ «СК «Провідна» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0191960,строком дії з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Фіат», д.н. НОМЕР_1 .

24.04.2016 року близько 22:08 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Фіат», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Львів в напрямку м. Рівне, на 386 км + 310 м вказаної дороги в с. Підлужжя Дубенського району Рівненської області допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину зліва направо по ходу руху вищевказаного автомобіля.

Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від яких 25.04.2015 помер у КЗ «Дубенська центральна районна лікарня».

За фактом вказаної події СУ НП України ГУ НП в Рівненській області заведено кримінальне провадження №0000067.

На даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, оскільки водій ОСОБА_3 виїхав на проживання до Канади, що підтверджується повідомленням СУ НП України ГУ НП в Рівненській області від 28.08.2018 року за №7639/24-2017.

18.08.2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах позивачів подало до ПАТ «СК «Провідна» заяву про виплату страхового відшкодування, а саме на користь ОСОБА_1 8268,00 грн. моральної шкоди та 16563,00 грн. витрат на поховання та ОСОБА_2 8268,00 грн. відшкодування моральної шкоди (а.с.10).

14.09.2018 року ПАТ «СК «Провідна» надіслало лист з вимогою надати вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження (а.с.19).

03.10.2018 року до відповідача надіслано лист №6404 з вимогою виплатити страхове відшкодування (а.с.20).

26.12.2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування»з метою врегулювання спору надіслало досудову вимогу до ПАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування(а.с.21).

У відповідь на вказану вимогу 10.01.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» надіслав лист №17-12/174,відповідно до якого відмовив у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що позивачами не було надано вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження, а також не підтверджено понесені витрати на похованняпотерпілого.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого.

Матеріали справи не містять жодних доказів про наявність у діях позивачів того чи іншого.

Крім того, ПрАТ «СК «Провідна» при відмові позивачам у виплаті страхового відшкодування не надав жодного доказу того, що керування забезпеченим автомобілем «Фіат», д.н. НОМЕР_1 на момент ДТП здійснювалось особою, відповідальність якої не застрахована.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення СУ НП України ГУ НП в Рівненській області від 28.08.2018 року за №7639/24-2017 за наслідками скоєння ДТП, яка мала місце 24.04.2016 року було розпочато кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , проте на даний час досудове розслідування триває, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 виїхав на проживання до Канади (а.с.23).

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що у позивачів немає можливості надати відповідачу вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження, адже перебування підозрюваного за межами України унеможливлює закриття вказаного кримінального провадження.

Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6- 208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі.

Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. При цьому встановлено факт завдання шкоди позивачам.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

Верховний Суд України 03.12.2014 року, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, що відмова ПрАТ «СК «Провідна» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачів на отримання страхового вішкодування.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст.3 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Враховуючивищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ч.3 ст.27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку (16563 грн.), і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень.

Загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 16563 грн. (12x1378 = 16563).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, що у зв`язку із смертю ОСОБА_4 ПрАТ «СК «Провідна» зобов`язана відшкодувати 8268 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 та 8268 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_2 .

Згідно ч.4 ст.27 Закону Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі (16563 грн.), встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідачу надано товарний чек, який підтверджує витрати на поховання на суму більшу ніж 16563,00 грн., що підтверджується додатками зазначеними у заяві про виплату страхового відшкодування, а тому з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на поховання в сумі 16563,00 грн.

Згідно до ст.36.2. Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Сума заборгованості, на яку нараховуються пеня - 24861 грн.

Період за який нараховуються пеня: з 19.11.2018 року до 15.05.2019 року.

Відповідно до розрахунку позивачів, який не спростовано представником відповідача загальна сума боргу ПрАТ «СК «Провідна» з урахуванням пені за весь час прострочення перед ОСОБА_1 становить 29 212,02 грн., з яких 24 861 грн. - основного боргу (8268,00 грн. моральна шкода та 16563 грн. витрати на поховання), 4351,02 грн. - пеня.

Загальна сума боргу з урахуванням пені за весь час прострочення перед ОСОБА_2 становить 9715,01 грн., з яких 8268,00 грн. (моральна шкода) - основного боргу, 1447,01 грн. - пеня.

Доводи апеляційної скарги про те, що у ПрАТ «СК «Провідна» виникає обов`язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування лише після надання визначених у ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заяви та документів про ДТП, колегія суддів не приймає до уваги.

Згідно п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування

Відповідно до п.35.2. ст.35 Закону до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП.

Судом встановлено, що позивачі звернулися до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі діючого полісу №АЕ4719676 та надали відповідні документи передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивачами доведено факт заподіяння їм шкоди та її розмір, тому у ПрАТ «СК «Провідна» не було підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Твердження скаржника про те, що позивачами не надано доказів на підтвердження витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на стадії досудового врегулювання спору разом із заявою про виплату страхового відшкодування позивачами надано ПрАТ «СК «Провідна» товарний чек від 25.07.2017 року на суму 13 000 грн. та 300 євро (а.с.10-зворотня сторона).

Доводи апеляційної скарги, що копію вироку суду позивач не надав та вказана ДТП розглядається в кримінальній справі, тому відповідно до положень п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у ПрАТ «СК «Провідна» не настав строк на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані твердження не спростовують правильність висновків суду та не впливають на законність рішення суду.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки у зв`язку із настанням страхового випадку ПрАТ «СК «Провідна» зобов`язане відшкодувати позивачам страхове відшкодування.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - Головненко Надії Володимирівни - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 червня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.