РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1768/18

02 червня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Буратчук О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Переріслянської сільської об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , Переріслянської сільської ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_5 посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волосів Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Батьками його матері ОСОБА_7 (дівоче прізвище « ОСОБА_7 ») були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ще за життя його бабуся ОСОБА_10 у 1939 році розпочала будувати житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 , будівництво якого разом із ОСОБА_11 закінчили у 1988 році.

10.11.1989 року за його бабусею ОСОБА_10 на підставі рішення виконкому Надвірнянської районної ради № 111 від 12.07.1989 було зареєстровано право власності на 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , про що виконкомом Волосівської сільської ради їй 10.11.1989 було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок. Інша 1/2 частина домоволодіння на підставі того самого рішення Надвірнянської районної ради була зареєстрована за ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_2 його бабуся ОСОБА_10 померла, про що Волосівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено запис за № 14.

Так як заповіту ОСОБА_10 за час свого життя не залишала, то після її смерті відкрилася спадщина за законом, а саме на 1/2 частини домоволодіння в АДРЕСА_1 .

На час смерті його бабусі ОСОБА_10 у даному житловому будинку разом із нею проживала та була зареєстрована його матір ОСОБА_7 , як її дочка, та він як її онук.

Відповідно до ст. 529 діючого на той час Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти спадкодавця, дружина померлого, тому, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР його матір ОСОБА_7 , як дочка померлої прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

25.03.2003 за ОСОБА_4 (дружиною ОСОБА_11 та дочкою ОСОБА_10 ) було зареєстровано право власності на 49/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , і на підставі рішення виконкому Волосівської сільської ради № 6 від 11.02.2003 їй видано свідоцтво про право власності від 18.03.2003.

Таким чином його матері ОСОБА_7 в порядку спадкування належало право власності на 51/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , однак через свій вік та поганий стан здоров`я вона не встигла оформити право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мама ОСОБА_7 , про що виконавчим комітетом Волосівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області складено відповідний актовий запис за № 9.

Ще за свого життя ОСОБА_7 зробила заповіт, посвідчений секретарем Волосівської сільської ради Ерстенюк В.І. 13.06.2013 та зареєстрований в реєстрі за № 36. Як вбачається із даного заповіту, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі домоволодіння АДРЕСА_1 , а також все те, на що за законом вона матиме право, заповіла йому.

Після її смерті він у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на житловий будинок йому державним нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), який би підтвердив право власності померлої ОСОБА_7 на вище вказане будинковолодіння.

Відповідно до технічного паспорта, складеного за його заявою 04.10.2017 Івано-Франківським ОБТІ, житловий будинок АДРЕСА_1 , який входить до спадщини складається із: житлового будинку, зазначеного під літерою "А"; літньої кухні, зазначеної під літерою "Б"; сараю, зазначеного під літерою "В"; сараю, зазначеного під літерою "Г"; сараю, зазначеного під літерою "Д"; сараю, зазначеного під літерою "Е"; сараю, зазначеного під літерою "Ж"; сараю, зазначеного під літерою "З"; сараю, зазначеного під літерою "И"; вбиральні, зазначеної під літерою "К"; криниці, зазначеної під № 4; воріт, зазначених під № 5; воріт, зазначених під № 6; огорожі, зазначеної під № 7; огорожі, зазначеної під № 8; огорожі, зазначеної під № 9, загальною інвентаризаційною вартістю - 431693,00 грн. з врахуванням проценту зносу.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача ОСОБА_3 -адвокат Куций О.С. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким визнати за позивачем ОСОБА_3 право власності на 51/100 частини домоволодіння, яке знаходяться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку «А», загальною площею 109,0 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., літньої кухні «Б» площею 35,8 кв.м.; сараю «В» площею 61,7 кв.м., сараю «Г» площею 39,0 кв.м.; сараю «Д» площею 29,0 кв.м.; сараю «Е» площею 31,7 кв.м.; сараю «Ж» площею 47,2 кв.м.; сараю «З» площею 14,7 кв.м.; сараю «И» площею 15,1 кв.м.; вбиральні «К» площею 1,0 кв.м.; колодязя «№ 4» площею 5,0 м.п.; воріт «№ 5» площею 9,2 кв.м.; воріт «№ 6» площею 6,2 кв.м.; огорожі « № 7» площею 14,6 кв.м.; огорожі «№ 8» площею 13,3 кв.м.; огорожі «№ 9» площею 25,1 кв.м., загальною інвентаризаційною вартістю 431693,00 грн., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник відповідача Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак 04.12.2018 за підписом в.о. сільського голови ОТГ поступила письмова заява, в якій він просить дану справу слухати у відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала, не заперечила проти задоволення позову.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.08.2018 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2018 по даній справі витребувано з Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області копію матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 зі всіма первинними документами до неї.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2018 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2019 провадження по даній справі зупинено до визначення правонаступника відповідача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Волосів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2019 провадження по даній справі поновлено.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2020 залучено ОСОБА_2 до участі в розгляді даної справи в якості правонаступника відповідача по справі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Волосів Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с. 6-8).

Його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Батьками його матері ОСОБА_7 (дівоче прізвище « ОСОБА_7 ») були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 8-10).

Ще за життя бабуся позивача ОСОБА_10 у 1939 році розпочала будувати житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 , будівництво якого разом із ОСОБА_11 закінчили у 1988 році.

10.11.1989 року за бабусею позивача, ОСОБА_10 на підставі рішення виконкому Надвірнянської районної ради № 111 від 12.07.1989 було зареєстровано право власності на 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , про що виконкомом Волосівської сільської ради їй 10.11.1989 було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок. Інша 1/2 частина домоволодіння на підставі того самого рішення Надвірнянської районної ради була зареєстрована за ОСОБА_11 , що підтверджується копією довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ за № 507 від 04.10.2017 та свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 10.11.1989 (а.с. 16, 21).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Волосів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області померла бабуся позивача, ОСОБА_10 , про що 19.08.1992 Волосівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено актовий запись про смерть за № 14 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Заповіту ОСОБА_10 за час свого життя не складала, тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частини домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Волосівської сільської ради № 901 від 07.09.2017 на час смерті ОСОБА_10 у даному житловому будинку разом із нею проживали та були зареєстровані її дочка ОСОБА_7 (матір позивача) та позивач ОСОБА_3 (онук ОСОБА_10 ) (а.с. 12).

Тому відповідно до ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) матір позивача ОСОБА_7 , як дочка померлої, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

25.03.2003 за ОСОБА_4 (дружиною ОСОБА_11 та дочкою ОСОБА_10 ) було зареєстровано право власності на 49/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , і на підставі рішення виконкому Волосівської сільської ради № 6 від 11.02.2003 їй видано свідоцтво про право власності від 18.03.2003 (а.с. 21).

Таким чином матері позивача ОСОБА_7 в порядку спадкування належало право власності на 51/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , однак через свій вік та поганий стан здоров`я вона не встигла оформити право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_10 (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Волосів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області померла матір позивача, ОСОБА_7 , про що 29.03.2017 виконкомом Волосівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено актовий запись про смерть за № 9 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Ще за свого життя ОСОБА_7 зробила заповіт, посвідчений секретарем Волосівської сільської ради Ерстенюк В.І. 13.06.2013 та зареєстрований в реєстрі за № 36. Як вбачається із даного заповіту, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі домоволодіння АДРЕСА_1 , а також все те, на що за законом вона матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_3 (а.с. 13).

Після її смерті позивач ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. від 27.10.2017 за вихідним номером 02-31/400/2017/2258 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва на право власності через відсутність у спадкодавця оформлених відповідно до чинного законодавства правовстановлюючих документів, що підтверджують належність вказаного спадкового майна померлій ОСОБА_7 , та рекомендовано звернутися до компетентних органів для вирішення даного питання (а.с. 15).

Таким чином після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належних їй 51/100 частки домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_7 в спадковому домоволодінні проживав та був зареєстрований позивач ОСОБА_3 . Арешт та заборона на майно не накладалися. Земельна ділянка під житловим будинком не приватизована. Вказані обставини підтверджуються довідками Волосівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 28.08.2017 за № 874, та від 28.08.2017 за № 875 (а.с. 12, 60).

Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» № 507 від 04.10.2017 року вбачається, що станом на 04.10.2017 року до складу даного домоволодіння входять: житловий будинок «А», загальною площею 109,0 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., літня кухня «Б» площею 35,8 кв.м.; сарай «В» площею 61,7 кв.м., сарай «Г» площею 39,0 кв.м.; сарай «Д» площею 29,0 кв.м.; сарай «Е» площею 31,7 кв.м.; сарай «Ж» площею 47,2 кв.м.; сарай «З» площею 14,7 кв.м.; сарай «И» площею 15,1 кв.м.; вбиральня «К» площею 1,0 кв.м.; колодязь «№ 4» площею 5,0 м.п.; ворота «№ 5» площею 9,2 кв.м.; ворота «№ 6» площею 6,2 кв.м.; огорожа « № 7» площею 14,6 кв.м.; огорожа «№ 8» площею 13,3 кв.м.; огорожа «№ 9» площею 25,1 кв.м. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось (а.с. 21).

З метою узаконення права власності на спадкове домоволодіння позивачем виготовлено технічний паспорт на домоволодіння від 04.10.201, з якого вбачається, що загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння складає 431693,00 грн. (інвентаризаційна справа № 11721) (а.с. 17-20).

На даний час позивач бажає оформити право власності на 51/100 частки спадкового домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), яка діяла на момент смерті ОСОБА_10 , спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти спадкодавця, дружина і батьки померлого.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 19 січня 1976 року за № 1/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі - є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Згідно записів погосподаської книги № 4 Волосівської сільської ради житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка в АДРЕСА_1 обліковані за ОСОБА_7

25.03.2003 за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на 49/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , і на підставі рішення виконкому Волосівської сільської ради № 6 від 11.02.2003 їй видано свідоцтво про право власності від 18.03.2003.

З метою узаконення 51/100 вказаного домоволодіння за клопотанням позивача ОСОБА_3 було проведено обмір будівель і видано технічний паспорт. Згідно технічного паспорту домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку «А», загальною площею 109,0 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., літньої кухні «Б» площею 35,8 кв.м.; сараю «В» площею 61,7 кв.м., сараю «Г» площею 39,0 кв.м.; сараю «Д» площею 29,0 кв.м.; сараю «Е» площею 31,7 кв.м.; сараю «Ж» площею 47,2 кв.м.; сараю «З» площею 14,7 кв.м.; сараю «И» площею 15,1 кв.м.; вбиральні «К» площею 1,0 кв.м.; колодязя «№ 4» площею 5,0 м.п.; воріт «№ 5» площею 9,2 кв.м.; воріт «№ 6» площею 6,2 кв.м.; огорожі « № 7» площею 14,6 кв.м.; огорожі «№ 8» площею 13,3 кв.м.; огорожі «№ 9» площею 25,1 кв.м. Інвентаризаційна вартість даного домоволодіння становить 431693 грн. (а.с. 17-20).

Висновок суду:

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_3 на спадкове майно за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , а саме на 51/100 частини домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 319, 321, 368,372,392,1261,1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Переріслянської сільської об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , право власності на 51/100 частини домоволодіння, яке знаходяться в АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку «А», загальною площею 109,0 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., літньої кухні «Б» площею 35,8 кв.м.; сараю «В» площею 61,7 кв.м., сараю «Г» площею 39,0 кв.м.; сараю «Д» площею 29,0 кв.м.; сараю «Е» площею 31,7 кв.м.; сараю «Ж» площею 47,2 кв.м.; сараю «З» площею 14,7 кв.м.; сараю «И» площею 15,1 кв.м.; вбиральні «К» площею 1,0 кв.м.; колодязя «№ 4» площею 5,0 м.п.; воріт «№ 5» площею 9,2 кв.м.; воріт «№ 6» площею 6,2 кв.м.; огорожі « № 7» площею 14,6 кв.м.; огорожі «№ 8» площею 13,3 кв.м.; огорожі «№ 9» площею 25,1 кв.м., загальною інвентаризаційною вартістю 431693,00 грн., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Переріслянська ОТГ, с. Перерісль, вул. С. Стрільців 21, Надвірнянського району, Івано-Франківської області .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 12.06.2020