Справа 569/5531/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі - відповідач), в якому просить збільшити розмір аліментів стягнутих із ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми 1 100 грн. щомісячно до твердої грошової суми в розмірі 2 500 грн. щомісячно з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Позовну заяву мотивує тим, що 11 липня 2019 року рішенням Рівненського міського суду по справі №569/8781/19 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 100 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 08 травня 2019 року до повноліття дитини. Однак, станом на даний час існує необхідність збільшення розміру аліментів, яка обґрунтовується такими обставинами як: погіршення стану здоров`я одержувача аліментів; погіршення матеріального стану одержувача аліментів; покращення сімейного стану платника аліментів. Зокрема, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів суттєво погіршився стан здоров`я сина, в жовтні 2019 р. - лютому 2020 р. у сина було виявлено такі хвороби, як сколіоз, вальгусна деформація колінних суглобів, вальгусні ступні, порушення постави. При цих захворюваннях сину рекомендовано ортопедичний режим, коректор постави, сон на щиті, масаж м`язів спини, електростимуляцію м`язів спини, плавання, супінатори та спостереження в лікаря. Крім цього, у сина загострилась хвороба серця, а саме дефект міжпередсердної перетинки, внаслідок чого вони змушені частіше звертатись за медичною допомогою та лікуватись. Також, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів вона втратила роботу, яка була єдиним джерелом доходів та 01 листопада 2019 року була зареєстрована в Рівненському міському центрі зайнятості як безробітна. Крім того, в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну її матеріального становища. Щодо покращення сімейного стану платника аліментів вказує, що під час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів судом було враховано ту обставину, що у відповідача ОСОБА_3 на утриманні є ще одна малолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з тим, зараз останній досяг трирічного віку і починаючи з 01 березня 2020 року у матері ОСОБА_5 (дружини ОСОБА_3 ) ОСОБА_6 , яка є працездатною, сплив термін коли вона мала право не працювати доглядаючи за дитиною.

За вищевказаних обставин, з врахуванням погіршення стану здоров`я дитини, погіршення її та сина матеріального становища з часу призначення аліментів, задовільного стану здоров`я відповідача, відсутності змін матеріального становища відповідача в сторону погіршення в порівнянні зі становищем, яке було на час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, відсутності у відповідача на утриманні непрацездатних батьків або дружини, позивач вважає, що наявні усі достатні законні підстави для збільшення розміру аліментів.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених. Позивач також додала, що в середньому на утримання сина щомісячно необхідно 3-4 тисячі гривень.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що не заперечує щодо обов`язку утримувати сина, однак просить врахувати, що 20 жовтня 2018 року був укладений шлюб між ним та ОСОБА_6 . Від спільного шлюбу вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на його утриманні знаходиться ще одна дитина. Також вказує, що займає посаду головного фахівця електронного устаткування у ФОП ОСОБА_7 та отримує мінімальну заробітну плату, а з 18 березня 2020 року по 17 травня 2020 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про відпустки» та постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Його дружина ОСОБА_6 дійсно приступила до виконання своїх обов`язків з 02 березня 2020 року, у зв`язку із закінченням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, однак вже з 12 березня по ІНФОРМАЦІЯ_3 не мала змоги працювати у зв`язку із хворобою, а з 18 березня 2020 року по 17 травня 2020 року перебувала у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про відпустки» та постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2». Дані обставини поставили їх сім`ю в ще більше скрутне фінансове становище. Інших доходів крім заробітної плати, яку вони значний період часу не отримували, їх сім`я не має. Стягнення заявленої позивачем суми у розмірі 2 500 грн. поставить у важке матеріальне становище його і його сім`ю. Також, просить врахувати, що сину ОСОБА_4 допомагають його батьки, а в нього особисто ніколи заборгованості по сплаті аліментів не виникало.

Заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2019 року в справі №569/8781/19 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 100 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 08 травня 2019 року до повноліття дитини.

З консультативного висновку спеціаліста №37051 КП «РОДЛ» від 29 жовтня 2019 року слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: М41.8-Сколіоз-Інші форми сколіозу. Порушення постави. М21.0 Вальгусна деформація колінних суглобів та рекомендовано ортопедичний режим, коректор постави, сон на щиті, масаж м`язів спини, ел.стимуляція м`язів спини, супінатори.

З консультативного висновку спеціаліста №4935 КП «РОДЛ» від 04 лютого 2020 року слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: М21.0 - Інші набуті деформації кінцівок - Вальгусна деформація колінних суглобів, Вальгусні ступні. Порушення постави та рекомендовано ЛФК, плавання, супінатори.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений діагноз: дефект міжпередсердної перетинки, внаслідок чого він після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів звертався за медичною допомогою та проходив лікування, що слідує з консультативного висновку Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» від 02 березня 2019 року та виписками з медичної картки від 17 вересня 2019 року, 27 лютого 2020 року.

Також, з довідки Рівненського міського центру зайнятості №01-40/436 від 13 березня 2020 року слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Рівненського МЦЗ з 01 листопада 2019 року і її дохід з 01 листопада 2019 року по 29 лютого 2020 року становить 15 066 грн. 91 коп.

З довідки про доходи вих. №3 від 18 травня 2020 року слідує, що ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді головного фахівця з електронного устаткування та загальна сума його доходу за період з 01 листопада 2019 року по 20 квітня 2020 року становить 21 125 грн. 53 коп.

Згідно наказів ФОП ОСОБА_7 №7 від 17 березня 2020 року, №8 від 02 квітня 2020 року, №11 від 24 квітня 2020 року ОСОБА_3 з 18 березня 2020 року по 17 травня 2020 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів .

Судом встановлено, що після винесення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2019 року в справі №569/8781/19, яким з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, у дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погіршився стан здоров`я, виявлено ряд захворювань, які потребують лікування.

На думку суду, наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, оскільки відповідають вимогам ч. 1 ст. 192 СК України.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру щомісячних аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 100 грн. до 1 400 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала.

Доводи позивача про те, що в неї погіршився матеріальний стан після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, так як вона втратила роботу та 01 листопада 2019 року була зареєстрована в Рівненському міському центрі зайнятості як безробітна на увагу не заслуговують, оскільки як слідує з описової частини рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2019 року в справі №569/8781/19 ОСОБА_1 в позові вказувала, що перебуває як безробітна на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості.

Інших будь-яких доказів погіршення свого матеріального становища не надала, а посилання на зростання вартості утримання дитини, з огляду на зростання цін на всі групи товарів, на ліки, на основні соціальні потреби, і дорослішання дитини суд до уваги не приймає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня по 30 листопада 2 118 гривень (на час ухвалення рішення), а відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року складає 2218 гривень, що свідчить про незначне зростання прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і відповідно на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів з огляду на ці обставини.

Щодо покращення сімейного стану платника аліментів через закінчення у його дружини ОСОБА_6 відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку суд зазначає, що при ухваленні рішення про стягнення з відповідача аліментів суд не враховував ту обставину, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває ще його непрацездатна дружина, а враховував, що на його утриманні перебуває син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, незалежно від перебування ОСОБА_6 у відпустці, перебуває також на утриманні свого батька ОСОБА_3 .

Доводи відповідача про те, що тривале перебування його та дружини ОСОБА_6 у відпустці без збереження заробітної плати поставили їх сім`ю в скрутне фінансове становище, і збільшення розміру аліментів поставить його у важке матеріальне становище на увагу не заслуговують, так як відповідач працездатний, має постійне місце роботи, з 18 травня 2020 року, після закінчення відпустки, приступив до виконання своїх обов`язків, що він особисто вказав в судовому засідання, і має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про збільшення розміру аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 180-183, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2019 року в справі №569/8781/19 у розмірі 1 100 гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення виготовлено 10 червня 2020 року.

Суддя О.О. Першко