___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-2414/10
Провадження № 4-с/947/51/20
УХВАЛА

03.06.2020

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представника скаржника - адвоката Бланковської Галини Олександрівни,

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 , заінтересована особа Публічне Акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» на дії та бездіяльність приватного виконавця Одеського виконавчого округу Хлєбникова Олександра Володимировича,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 07.02.2020 року відкрите провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Одеського виконавчого округу Хлєбникова Олександра Володимировича при вчиненні виконавчих дій при зверненні стягнення на майно. У якості заінтересованої особи зазначено стягувача за виконавчим документом ПАТ АБ «Укргазбанк». У зв`язку з припиненням відправки з суду вихідної кореспонденції сторони про відкриття провадження по справі сповіщались в телефонному режимі.

10.03.2020 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про уточнення своїх вимог.

Надалі судові засідання по справі не проводились у зв`язку з запровадженим в державі карантином (постанова КМУ №211 від 11.03.2020 року).

Відзив на скаргу з копіями документів виконавчого провадження від приватного виконавця Хлєбникова О.В. до суду надійшли 06.04.2020 року.

Банк надав відзив на скаргу в електронному варіанті 12.05.20202 року.

В сьогоднішньому судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бланковська Г.О. доводила, що виконавець в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив її боржника- за виконавчим листом №2-2414/2010 про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, не надав їй копію постанови, не провів перевірку виконання боржником рішення суду і не встановив обсяг та розмір залишку заборгованості, звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду без проведення оцінки та вартості майна. Скаржник вважає, що її права та інтереси, передбачені ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», порушені діями та бездіяльністю виконавця і звернулась до суду за захистом порушених прав.

Приватний виконавець «Хлєбников О.В. стверджує, що скарга ОСОБА_1 є

необґрунтованою і просить залишити її без задоволення.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений, у відзиві Банк навів доводи, які свідчать про необґрунтованість скарги боржника на дії та бездіяльність виконавця.

Суд вивчив документи, додані до скарги і до відзиву на скаргу, вислухав пояснення учасників виконавчого провадження і встановив:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси, ухваленим 09.12.2010 у справі № 2-2414/2010 за позовом ПАТ АБ Укргазбанк до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ АБ Укргазбанк задоволені і з відповідачів на користь Банку стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 58 537,48 доларів США та 39 219,80 гривень шляхом звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,050 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради, масив НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 НОМЕР_3 Овідіопольського АДРЕСА_1 Одеської області та земельну ділянку площею 0,050 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради, масив НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 НОМЕР_4 Овідіопольського АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_1 на праві власності.

26 квітня 2011 року Київський районний суд м.Одеси на виконання рішення суду від 09.12.2010 року видав виконавчий лист за №2-2414/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» грошових коштів в сумі 58537,48 дол.США і 39219,8 грн шляхом звернення стягнення на земельні ділянки, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

У період з 2011 року по 2018 рік Банк неодноразово звертався до органів державної виконавчої служби з заявами про примусове виконання виконавчого листа. Рішення суду до сьогодні не виконане.

23 липня 2018 року приватний виконавець Одеського виконавчого округу Хлєбніков О.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2414/10, виданого Київським райсудом м.Одеси 26.04.2011 року.

З урахуванням вимог виконавчого листа виконавець 23.07.2018 року виніс постанову про арешт земельних ділянок, на які рішенням суду звернуто стягнення. В ході вчинення виконавчих дій, виконавець встановив, що на цих земельних ділянках побудовані садові будинки з господарськими спорудами і ці будівлі належать на праві власності боржнику ОСОБА_1 . Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 05.12.2019 року задоволено подання приватного виконавця про зміну способу виконання рішення суду і звернуто стягнення на належні ОСОБА_1 дві земельні ділянки №21/10 та № 21/7, площею 0,050 га кожна, що розташовані на території 11 масиву Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та розташовані на них два садових будинки з господарчими будівлями та спорудами, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_1 доводить, що боржник про наявність виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2414/10 довідалась 23.01.2020 року, під час виходу виконавця за адресою АДРЕСА_3 та ділянка 21/7 з метою проведення опису та арешту майна для подальшого звернення стягнення на це майно. Одночасно їй - ОСОБА_1 - стало відомо і про ухвалу Київського райсуду м.Одеси від 05.12.2019 року про зміну способу виконання рішення суду.

Скаржник стверджує, що неповідомленням її про відкриття виконавчого провадження, недоведенням до її відома постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження, усіх рішень та проведених дій у виконавчому провадженні, приватним виконавцем були порушені її ОСОБА_1 - охоронювані законом інтереси та права, передбачені статтею 19 ЗУ «Про виконавче провадження» : можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, вчасно оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій та скористатися іншими правами, наданими боржнику цим Законом.

ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог щодо бездіяльності виконавця стверджує, що приватний виконавець не встановив обсяг та розмір залишку заборгованості за рішенням суду, не здійснив перевірку виконання нею рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2010, не провів оцінку і не визначив вартість належного їй майна, не узгодив його з боржником, неправомірно звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на майно, вартість якого значно (більше ніж в 4,2 рази) перевищує розмір та обсяг, необхідних для виконання за виконавчим документом. Такі неправомірні дії приватного виконавця при зверненні стягнення на належне ОСОБА_1 на праві власності майно є такими, що грубо порушують її майнові права як власника та користувача такого майна.

ОСОБА_1 вимагає ухвалити судове рішення, яким визнати дії та бездіяльність приватного виконавця Хлєбникова Олександра Володимировича, які полягали в:

неповідомленні її про відкриття щодо мене виконавчого провадження; не направленні їй Постанови про відкриття виконавчого провадження; не проведенні перевірки виконання боржником рішення суду і не встановлення обсягу та розміру залишку заборгованості, яка підлягає стягненню; зверненні до суду із заявою про звернення стягнення на майно без проведення оцінки та вартості майна боржника, - неправомірними та такими, що порушують її майнові та цивільні права.

Виконавець не погодився зі скаргою боржника ОСОБА_1 і стверджує, що його дії з примусового виконання виконавчого листа за №2-2414/10, виданого 26.04.2011 року відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», що боржнику постанова про відкриття виконавчого провадження була спрямована у визначений строк і встановлений спосіб, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про звернення стягнення заборгованості на іпотечне майно.

Дослідивши наведені сторонами доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» .

За змістом положень ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний розпочати примусове виконання рішення за наявності низки умов, зокрема якщо: виконання рішення передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, набрало законної сили; не пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 цього Закону; стягувач подав заяву про примусове виконання рішення та надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим.

Судом встановлено, що в даному випадку усі вищенаведені умови були дотримані, а отже приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження правомірно.

Відповідно до частини 5 статті 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Процедура повідомлення боржника обумовлена статтею 31 Закону, відповідно до якої копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

23.07.2018 року виконавець направив на адресу боржника ОСОБА_1 , вказану у виконавчому документі: АДРЕСА_4 постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2414/10, виданого Київським райсудом м.Одеси 26.04.2011 року.

25.08.2018 року постанову повернуто виконавцю без вручення адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання». 19.04.2019 року виконавець отримав відомості з ВАДР ГУДМС України в Одеській області на свій запит від 09.04.2019 року щодо місця реєстрації ОСОБА_1 з 05.11.2013 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_5

Доводи виконавця, що він за вказаною адресою направив боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, на а.с. 108-109 містяться поштові повідомлення про направлення приватним виконавцем Хлєбниковим О.В. поштової кореспонденції Копиловій В.В., але не зазначено, що то за кореспонденція. Окрім того, в одному з відправлень адреса вказана як: масив АДРЕСА_5 виконавець спрямував запит до ВАДР ГУДМС України в Одеській області.

Судом встановлено і визнано сторонами, що боржнику ОСОБА_1 постанова про відкриття виконавчого провадження вручена 23 січня 2020 року.

Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх постановах, що «до початку примусового виконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі відсутності підтвердження факту отримання боржником копії цієї постанови державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії, що спрямовані на примусове виконання рішення державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й пересвідчитись у отриманні боржником цього документу» (постанова №554/13475/15-ц від 31.07.2019 р., постанова №816/463/15-а від 16.01.2019 року). В ст.263 ЦПК України передбачено, що суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи норми частини 2 статті 25 Закон №606-XIV, при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен вказати про необхідність боржнику самостійно виконати рішення та визначити строк для цього.

За приписами частини 1 статті 31 Закону №606-XIV постанова про відкриття виконавчого провадження належить до переліку документів, які надсилаються сторонам виконавчого провадження виключно рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття провадження №56832078 від 23.07.2018 року, прийнята приватним виконавцем Хлєбниковим В.О. не була у належний спосіб надіслана боржнику, яким виступає ОСОБА_1 і станом на 23.01.2020 року останній не було відомо про відкриття вказаного виконавчого провадження. Тому вимоги ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності приватного виконавця Хлєбникова О.В. про неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження і не направлення боржникові Постанови про відкриття виконавчого провадження підлягають задоволенню.

Щодо доводів скаржника про бездіяльність виконавця, який не провів перевірку виконання боржником рішення суду і не встановив обсяг та розмір залишку заборгованості, та звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду без проведення оцінки та вартості майна суд зазначає наступне.

Ч.4 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язує сторони виконавчого провадження невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи.

Ч.3ст.435 ЦПК України визначає, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. В ході вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-2414/10, виданого Київським райсудом м.Одеси 26.04.2011 року, виконавець встановив неможливість виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на іпотечне майно земельні ділянки, на яких розташовані будівлі і споруди без вирішення питання щодо цього нерухомого майна. Законом не передбачений обов`язок виконавця проводити оцінку майна при зверненні до суду з поданням про зміну способу виконання судового рішення.

З огляду на викладене в цій частині скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. ОСОБА_1 оскаржила ухвалу Київського райсуду м.Одеси від 02.12.2019 року, винесену за поданням виконавця про зміну способу виконання рішення суду. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження і ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.04.2020 року за скаргою відкрите провадження і справу призначено до розгляду. Тому суд вважає за можливе зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-2414/10, виданого Київським райсудом м.Одеси 26.04.2011 року про звернення стягнення на предмети іпотеки - земельну ділянку площею 0,050 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 Овідіопольський АДРЕСА_6 № НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , цільове призначення: для ведення садівництва; земельну ділянку площею 0,050 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 № НОМЕР_2 / АДРЕСА_7 , для ведення садівництва; садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 213.9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ; садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 250,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_8 , що належать на праві власності боржнику ОСОБА_1 до завершення розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У відповідності до вимог ч.1,ч.2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу та у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Визнати скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Публічне Акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» на дії та бездіяльність приватного виконавця Одеського виконавчого округу Хлєбникова Олександра Володимировича частково обґрунтованою.

Визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Одеського виконавчого округу Хлєбникова Олександра Володимировича, які полягають в неповідомленні боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження і не направленні боржникові ОСОБА_1 Постанови про відкриття виконавчого провадження №56832078 від 23.07.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2414/10, виданого Київським райсудом м.Одеси 26.04.2011 року.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 визнати необґрунтованою і відмовити у її задоволенні.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-2414/10, виданого Київським райсудом м.Одеси 26.04.2011 року в межах виконавчого провадження №56832078 про звернення стягнення на нерухоме майно, належне боржникові ОСОБА_1 на праві власності :

- земельну ділянку (кадастровий номер: :01:002:1705) площею 0,050 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 Овідіопольський АДРЕСА_6 № НОМЕР_2 / АДРЕСА_9 , цільове призначення: для ведення садівництва;

- земельну ділянку (кадастровий номер: :01:002:1683) площею 0,050 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 НОМЕР_5 , для ведення садівництва;

- садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 213.9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

- садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 250,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_8 , - до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського райсуду м.Одеси від 02.12.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м.Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 03.06.2020 року.

Суддя Калашнікова О. І.