Справа № 342/378/20
Провадження № 2/342/396/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Тишківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок, господарські споруди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, вона народилась та до одруження проживала в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Власником згаданого житлового будинку був її брат ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тишківці. Покійний проживав один, сім`ї у нього не було, його поховання здійснювала позивачка та члени її сім`ї. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно. Спадковий будинок та господарські споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 , збудовані в 1958,1961 роках, є повністю завершеними, відповідають будівельним нормам і стандартам. Право власності на даний житловий будинок та господарські будівлі не зареєстровано. Позивачка, як спадкоємець за законом другої черги, має право на оформлення своїх спадкових прав, проте через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок не може цього зробити, у зв`язку з чим державний нотаріус Городенківської районної нотаріальної контори Капріян С.В. відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій та рекомендувала звернутися до суду. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 63960 гривень. На спадкове майно, крім позивачки, ніхто не претендує.

06.05.2020 до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, крім раніше зазначених позовних вимог, просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як рідними сестрою та братом. В заяві про збільшення позовних вимог позивачка покликається на те, що станом на 15.04.1991 в житловому будинку в АДРЕСА_1 (в колгоспному дворі) були зареєстровані голова колгоспного двору ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . У документах, якими доводяться родинні відносини між позивачкою та померлим братом ОСОБА_2 , є розбіжності в написанні прізвища, виправити які позасудовим шляхом неможливо. Згідно свідоцтва про народження - позивачка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Згідно свідоцтва про народження прізвище покійного брата позивачки ОСОБА_7 - ОСОБА_2 , його батьки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Така ситуація виникла внаслідок технічної помилки під час складання актового запису про народження позивачки. Факт родинних відносин між позивачкою та померлим ОСОБА_2 підтверджується співзвучністю прізвища « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 », ідентичністю їх по батькові, ідентичністю імені, по батькові батьків позивачки та спадкодавця згідно свідоцтв про народження. Встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, як між братом та сестрою, має для позивачки юридичне значення, так як є необхідним для оформлення свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку з поганим станом здоров`я. В заяві зазначила, що позов та заяву про збільшення позовних вимог підтримує повністю.

Представник відповідача Тишківської сільської ради в судове засідання не з`явився. Тишківська сільська рада подала до суду заяви про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги та збільшені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 березня 1968 р. Городенківським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області, встановлено, що позивачка ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , запис за № 14 від 28 лютого 1931 р. в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження. Позивачка у зв`язку із одруженням ІНФОРМАЦІЯ_8 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 », запис № 5 від 10 березня 1968 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Тишківською сільською радою Городенківського району.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19 грудня 1978 р. Тишківською сільською радою Городенківського району, вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , запис за № 36 від 14 серпня 1937 р. в книзі реєстрації актів про народження.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 09 вересня 2015 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданими 23.02.2017, 24.02.2017 та 12.05.2017 в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., зареєстрованими в реєстрі за № 186, № 187, № 544, № 545 (спадкова справа № 338/2015), стверджується, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його сестра - позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька с. Тишківці Городенківського району.

Приймаючи до уваги співзвучність прізвищ « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 », ідентичність по батькові позивачки ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_7 , ідентичність імені та по батькові їх батьків, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як рідними сестрою та братом.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , двір колгоспний, що стверджується довідкою № 127, виданою 27.04.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради згідно по господарської книги № 8 (особовий рахунок № НОМЕР_5 ) за 1991-1995 роки.

Член колгоспного двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 79 років в с. Тишківці Городенківського району, актовий запис за № 34 від 14 листопада 2008 р. в Книзі реєстрації смертей, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) була зареєстрована та проживала разом з братом ОСОБА_2 , 1937 р.н., по АДРЕСА_1 , що стверджується копією довідки № 275, виданої 10.05.2017 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради.

Про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є рідними сестрою та братом, свідчать копії: свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 23 березня 1978 р. Тишківською сільською радою Городенківського району, запис від 28 січня 1934 р. в книзі реєстрації актів про народження, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19 грудня 1978 р. Тишківською сільською радою Городенківського району, запис за № 36 від 14 серпня 1937 р. в книзі реєстрації актів про народження, де зазначено, що їхніми батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Отже, спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її рідний брат ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті сестри, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав. Родичів ближчого ступеня споріднення, які б усунули ОСОБА_2 від права на спадкування, судом не встановлено. Інформаційною довідкою № 47904582 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 30.05.2017 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , не заводилася.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був зареєстрований та проживав один в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 93, виданою 11.03.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті брата ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 92, виданою 11.03.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради.

Із копії спадкової справи № 338/2015, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець другої черги за законом, прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом (23.12.2015). Родичів ближчого ступеня споріднення, які б усунули позивачку від права на спадкування, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На заяву спадкоємця - позивачки ОСОБА_1 про видачу свідоцтва на спадщину за законом від 12.05.2017 в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. 23.02.2017, 24.02.2017 та 12.05.2017 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі відповідно за № 186, № 187, № 544, № 545 , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тишківської сільської ради площами: 0,8266 га, 0,8260 га, що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯД № 804324, ЯД № 804353, спадкоємцем якої був її брат ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, та площами: 0,7460 га, 0,7453 га, що належали померлому ОСОБА_2 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯД № 804325, ЯД № 804352.

До складу спадщини ОСОБА_2 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 366/02-31 від 11 березня 2020 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 9318 від 03.03.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Про реєстрацію будинку по АДРЕСА_1 у виконкомі місцевої ради свідчить довідка № 93, видана Тишківською сільською радою 11.03.2020 згідно по господарської книги № 7 Тишківської сільської ради (об`єкт по господарського обліку 3 0593-1) за 2011-2015 роки, з якої слідує, що головою вищезгаданого домогосподарства був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; за даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 вбачається, що житловий будинок споруджено в 1958 р., господарські будівлі та споруди - в 1958, 1961 роках. Їх ринкова вартість станом на 10 березня 2020 р. становить 63 960 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я».

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, після смерті брата ОСОБА_2 фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачем - Тишківською сільською радою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1258, 1262, 1267, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 206, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як рідними сестрою та братом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Місцезнаходження відповідача Тишківської сільської ради - вул. Незалежності, 12, с. Тишківці, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Судове рішення складене 12.06.2020.

Суддя: Ничик Г. І.