Справа № 503/140/20
Провадження № 2/503/275/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, загальною площею 1,5151 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051843, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Спадкоємцем за законом після померлого була його дружина (сестра позивача) ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, проте не оформила належним чином право власності на земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, успадковану нею, але не оформлену належним чином після смерті ОСОБА_3 , та на земельну ділянку, що розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, загальною площею 1,5150 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051842, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Позивач являється спадкоємцем за законом після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на земельні ділянки, оскільки крім неї спадкоємцем є відповідач, який доводився померлій сином. Позивач зазначає, що померла ОСОБА_4 в останні роки свого життя через похилий вік перебувала в безпорадному стані, потребувала догляду, якого відповідач їй не надавав, оскільки тривалий час зловживає спиртними напоями. Позивач, в свою чергу, як сестра померлої ОСОБА_4 , здійснювала за нею догляд, допомагала по господарству, здійснювала поховання за власні кошти. В зв`язку з викладеним позивач вважає, що відповідач не має жодного права на спадщину, тому просить усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть №20.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ст.ст.1268, 1269 ЦК України. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Виходячи з наведено, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 , яка проживала разом з ним, що підтверджується довідкою Пиріжнянської сільської ради Кодимського район Одеської області №401 від15.05.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15.12.2015 року відділом ДРАЦС Кодимського РУЮ в Одеській області.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, загальною площею 1,5151 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051843, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області та на земельну ділянку, що розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, загальною площею 1,5150 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051842, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори №333/02-14 від 28.03.2020 року.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 цього ж кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України).

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ст. 1224 ЦК України).

Виходячи з наведеного, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги. В той же час судом на підставі матеріалів справи, зокрема довідок Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухилявся від надання допомоги своїй матері ОСОБА_4 , зловживав алкогольними напоями, в зв`язку з чим необхідну допомогу та догляд здійснювала сестра померлої ОСОБА_1 .

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ст.1259 ЦК України).

Судом було встановлено, і даний факт відповідачем не спростовувався, що спадкодавець ОСОБА_4 , яка була його матір`ю, хворіла, приймала ліки та її безпорадний стан обумовлювався також похилим віком. Вона померла у віці 78 років. Відповідач достовірно знаючи про те, що на лікування спадкодавця витрачаються кошти, не цікавився станом здоров`я, не допомагав матеріально. Такими діями, відповідач свідомо позбавив ОСОБА_4 належної допомоги, яка була їй вкрай необхідна. Доглядом, а в подальшому похованням спадкодавця займалась позивач.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.5151 га, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051843, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №600, належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та була успадкована ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.5150 га, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051842, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №599, належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Б.С. Сердюк