Справа № 639/2932/20
Провадження № 2-о/639/59/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/2932/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 , від 20.12.1993, виданого ХМЦПДЖФ за реєстровим № 6-93-21688, у якому ХМЦПДЖФ допущено виправлення стосовно номеру квартири і замість правильного № 158 помилково зазначено № 58.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника з боку батька ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_3 . Після смерті батька заявника відкрилася спадщина на двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,7 кв. м, яка за правом спільної сумісної власності у рівних частках зареєстрована на ім`я бабусі та батька ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1993 за реєстровим № 6-93-21688. Заявник єдина спадкоємиця батька за законом. Однак, оформити свої спадкові права після смерті батька і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 позбавлена можливості, оскільки виявлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 20.12.1993 за реєстровим № 6-93-21688 помилково вказано номер квартири АДРЕСА_2 замість вірного 158. Окрім того, в документі є виправлення стосовно номеру квартири, не застережене підписом відповідної посадової особи.

У зв`язку з вищевикладеним заявник вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

15.05.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 19).

Заявник та представник заявника адвокат Сугачова Н. Л., яка діє на підставі ордеру, подали заяви щодо розгляду справи у їх відсутність та просили задовольнити заявлені вимоги.

Заінтересованою особою Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Другої ХМДНК.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Зі свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1993 вбачається, що на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Загальна площа квартири становить 41,7 кв. м.

Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 20 грудня 1993 р. № 29914.

Однак, далі у вказаному свідоцтві зазначено, що квартира АДРЕСА_4 зареєстрована у міському Центрі приватизації державного житлового фонду на праві спільної сумісної власності і записана у реєстрову книгу за № 6-93-21688 (а.с. 9).

Заявник зазначає, що у свідоцтві помилково вказано номер квартири 58 замість вірного 158. Окрім того, в документі є виправлення стосовно номеру квартири, яке не застережене підписом відповідної посадової особи.

У технічному паспорті на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_2 , складеного Харківським міським БТІ, зазначено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в Харківському міському центрі приватизації державного житлового фонду на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 6-93-21688 (а.с. 13-14).

Як вбачається з договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкові території від 20.12.1993, укладеного між ВЖРЕП Жовтневого району «власник будинку» в особі керівника ВЖРЕП, та ОСОБА_2 «співвласник», «власник будинку» забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 співвласник» приймає участь у витратах на виконання названих робіт. «Співвласнику» належить квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 41,7 кв. м. У квартирі «співвласника» АДРЕСА_7 осіб. Зазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_2 як приватна власність у Харківському міському центрі приватизації державного житлового фонду по реєстру № 6-93-21688 на підставі розпорядження № 29914 від 20.12.1993 (а.с. 11).

В березні 2000 р. між ВЖРЕП Жовтневого району «наймодавець», та ОСОБА_2 «наймач», укладено типовий договір найму житла в будинках державного комунального житлового фонду (а.с. 12).

В п. 1.1. вказаного договору зазначено, що наймодавець надає наймачу і членам його сім`ї у безстрокове користування житло ізольовану квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 10.12.2001 (а.с. 6).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 28.08.2019 видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Як вбачається з довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів за № 1079158, сформованої 12.03.2020 КП «Харківське міське БТІ» Харківської міської ради на замовлення ОСОБА_1 від 10.03.2020, на підставі запиту № 519/02-14/П від 06.03.2020 Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.12.1993 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, р. № 6-93-21688 (а.с. 10).

Листом за вих. № 710/02-14/П від 08.05.2020 державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Одрінської О. В. роз`яснено заявнику по справі ОСОБА_1 порядок оформлення спадщини, а також повідомлено про виявлення суперечностей у вищевказаному свідоцтві про право власності від 20.12.1993. Так, нотаріусом встановлено, що в цьому документі квартира вказана за номером АДРЕСА_8 НОМЕР_3 замість № НОМЕР_4 . До цього в документі є не застережене підписом відповідної посадової особи виправлення стосовно номеру квартири. У зв`язку з чим Друга ХМДНК повідомила заявника про неможливість видати Свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену квартиру та запропонувала звернутися до суду для вирішення цього питання (а. с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження.

Частиною першою ст. 318 ЦПК України передбачено, що заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В п. 12 вищевказаної Постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За положеннями ч. 1 ст. 293 ЦПК у порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Таким чином, факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначеного вище правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для подальшого оформлення своїх спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 265, 293, 294, 315-319 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , від 20.12.1993, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстровим № 6-93-21688, у якому Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду допущено виправлення стосовно квартири і замість правильного № 158 помилково зазначено № 58.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_9 .

Заінтересована особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, адреса місцезнаходження: 61093, м. Харків, вул. Озерянська, 6.

Повне рішення складено 12.06.2020.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк