Постанова

Іменем України

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 577/3336/18

провадження № 61-48450св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: виконавчий комітет Землянської сільської ради Конотопського району Сумської області, приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Куцопал Олена Павлівна,

розглянув у порядку письмового позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Сумської області від 07 листопада 2018 року у складі суддів: Собини О. І., Хвостика С. Г., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її племінник ОСОБА_2 , який за життя був зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , але фактично з 1992 року постійно проживав разом з нею в будинку АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що інших спадкоємців ОСОБА_2 не має, а їй нотаріусом роз`яснено, що для оформлення спадщини необхідно підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку АДРЕСА_2 , з 1992 року і до часу відкриття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року у складі головуючого судді Гетьмана В. В. заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку АДРЕСА_2 , з 1992 року і до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт спільного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджено показами свідків, а тому достатні підстави для задоволення заяви.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3 , яка не є учасником справи.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 07 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що місцевим судом не перевірено обставини проживання спадкодавця у будинку заявника, не встановлено складу родини ОСОБА_1 , а також кола спадкоємців ОСОБА_2 та осіб, які були зареєстровані разом із спадкодавцем за місцем його реєстрації. При цьому судом апеляційної інстанції зазначено про відсутність доказів на підтвердження родинних відносин ОСОБА_3 та спадкодавця ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно вийшов за межі апеляційної скарги та скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, при цьому порушив її права як учасника справи, зокрема знехтував її правом на відзив на апеляційну скаргу із висловлюванням своєї думки та її участь при розгляді даної справи в апеляційному порядку. Також судом апеляційної інстанції не враховано, що на час апеляційного перегляду справи, вона почала реалізовувати свої спадкові права у встановленому законом порядку, і за її заявою заведено спадкову справу.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

У поданому 24 січня 2019 року відзиві, ОСОБА_3 , яка зазначає, що є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_2 , просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на законність і обґрунтованість висновків суду, оскільки заявник, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту не повідомила про наявність інших спадкоємців ОСОБА_2 , достовірно знаючи про них.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-ІХ від 15 січня 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК Українивизначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який за життя був зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_2 , є її племінником по брату ОСОБА_4 , що документально вона підтвердити не може, оскільки в актовому записі про народження племінника батько записаний не був, з 1992 року проживав разом з нею у її будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 оскаржуючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, зазначала, що вона, як рідна сестра є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже існує спір про право, проте до участі у справі її залучено не було.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)

За правилами статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно зі статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Установлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому одним зі спадкоємців, які претендують на спадщину після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , яка вказує, що вона є рідною сестрою спадкодавця, що свідчить про наявність спору про право.

Суди попередніх інстанцій на зазначене уваги не звернули та розглянули заяву про встановлення факту що має юридичне значення за наявності цивільного спору про право на спадкове майно.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень частини другої статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За змістом частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

Отже, ухвалюючи судові рішення суди порушили правила статті 19 ЦПК України щодо юрисдикції спору, що є обов`язковою підставою для скасування судових рішень та виходу за межі доводів та вимог касаційної скарги.

З огляду на зазначене, виходячи за межі доводів та вимог касаційної скарги, враховуючи наявність у даній справі спору про право, рішення підлягають скасуванню на підставі положень частини четвертої статті 315 ЦПК України із залишенням без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Землянської сільської ради Конотопського району Сумської області, приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Куцопал О. П., про встановлення факту, що має юридичне значення.

ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Керуючись статтями 315, 409, 414, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 07 листопада 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Землянської сільської ради Конотопського району Сумської області, приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Куцопал Олена Павлівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов