_____________ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_____________
Справа №521/8073/20
Пр. №2/521/2605/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Колесник Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №1327. Від шлюбу дітей немає.

Позивачка зазначала, що з жовтня 2019 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, різні погляди на сім`ю та життя, втрата почуттів любові та поваги один до одного. На примирення вона не згодна, вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Посилаючись на дані обставини, позивачка просила суд шлюб з відповідачем розірвати.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с. 17).

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про визнання позову, згідно якої просив суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с. 18).

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначав про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №1327, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4).

Від шлюбу у сторін дітей немає.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено, що з жовтня 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, різні погляди на сім`ю та життя, втрата почуттів любові та поваги один до одного. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі складає 840,80 грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду (а.с. 1).

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги позивачки, суд вважає за необхідне повернути останній 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову та стягнути з відповідача інші 50% - в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

На підставі ч. 3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №1327 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_1 », відповідачу - « ОСОБА_2 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, адреса: м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) повернути ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні нею позову за квитанцією № 0.0..1 від 19 травня 2020 року, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 22 червня 2020 року.

Суддя: О.М. Сегеда