Справа №635/2340/20
Провадження по справі №2/635/1764/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Березовської І.В.,

секретар судового засідання Калягіна М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_2 , яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

17 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить в забезпечити позов шляхом заборони органу реєстрації місця проживання - виконавчому комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (місцезнаходження:62459, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна, 12) вчиняти дії з реєстрації місця проживання особи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що через особисті неприязні стосунки,що склалися останнім часом між нею та відповідачем, є велика вірогідність вчинення ОСОБА_2 будь-яких дій,спрямованих на створення перешкод у користуванні та розпорядженні нею належним їй на праві власності житловим будинком. Зокрема,існує загроза щодо здійснення відповідачем реєстрації місця проживання сторонньої особи (навіть без її згоди) у спірному будинку. Реєстрація місця проживання будь-яких інших сторонніх для неї осіб у житловому будинку АДРЕСА_1 знівелює судове рішення у разі задоволення судом її позовних вимог, оскільки не поновить її порушеного права щодо здійснення права власності. Позивач також зазначає, що реєстрація в спірному будинку будь-яких інших осіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду .

Відповідно до ч. 1ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням учасників справи, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9від 22грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору.

Судом встановлено, що згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

При цьому позивачем обраний спосіб забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії, а саме:заборони органу реєстрації місця проживання - виконавчому комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області вчиняти дії з реєстрації місця проживання особи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, дослідивши матеріали справи,суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений позивачем спосіб, оскільки обраний позивачем вид забезпечення позову не стосується предмету спору та не відповідає фактичним обставинам спору. Такий захід забезпечення позову не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 84, 149-151, 247 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 22 червня 2020 року.

Суддя І.В. Березовська