Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 2-1441/10
У Х В А Л А

25.06.2020 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Подану скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виноградівським районним судом Закарпатської області 06.12.2013 року було видано виконавчий лист по справі №2-1441/10 про стягнення з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , суми 702601,44 грн.

Постановою виконавця Граб С.С. від 25.06.2016 року відкрито виконавче провадження №50954226, а постановою від 05.10.2017 року цим виконавцем арештовано все моє рухоме і нерухоме майно.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ст. 15 Закону № 1404- VIII), а учасником є виконавець (ст.14), який є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом (ст. 7 Закону № 1403- VIII).

Отже між боржником і державою (через виконавця) в рамках виконавчого провадження складаються владні правовідносини - наділений правовою дією зв`язок між виконавчою владою (урядом) та підлеглим-боржником в завершальній стадії судового провадження по примусовому виконанню судового рішення по справі №2-1441/10 (ст.1 Закону 1404-VIII).

Виконавча влада (уряд) поступає з боржником не по праву, оскільки вона діє на підставі закону, а НПА уряду спрямовані на дотримання прав боржника у виконавчому провадженні.

Однак, окремі державні виконавці поступають з боржником не по праву в рамках виконавчого провадження, порушуючи ст. 19 Конституції; ст.ст. 5, 8, 10, 11, 13, 14, ч. 2, ч. З ст.18, 19 Закон № 1404-VIII; розділ II Порядку реалізації арештованого майна, розділ II, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431; Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04..2012 року №512/5 і зареєстрованого 02.04.2012 року №489/20802.

Сказане підтверджується ухвалою Виноградівського районного суду по справі № 2-1441/10 від 24.02.2020 року.

Наслідки цих порушень представниками держави не усунуто. Підтвердженням цього є лист боржнику від ДП «СЕТАМ» від 24.02.2020 року, додатком до якого є протокол №465878 сформований 14.02.2020 року про продаж мого майна, отриманий боржником 11.03.2020 року.

Причому згідно інформації з реєстру виконавчих проваджень від 13.03.2020 року немає даних про усунення держвиконавцями порушень прав боржника у виконавчому провадженні: 1) прийняття постанови про опис і арешт торгового комплексу «Чорна гора; 2) прийняття постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 3) передача цього майна на реалізацію в згідно розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Мінюсту 29.09.2016 №2831/5.

Порушення прав боржника виконавцями дає йому можливість вимагати від них здійснення визначених або нездійснення визначених дій.

Згідно п.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 року №512/5 і зареєстрованого 02.04.2012 року №489/20802 - під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.8 Інструкції акт це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Протоколи про проведені 02.01.2020 року електронні торги з продажу лота за реєстраційним номером 392528 (в т.ч. Протоколи №458136 та №465878) не можуть розглядатися підставою виникнення зобов`язання купівлі-продажу, через встановлені судом порушення держвиконавців (ухвала суду від 24.02.2020 року по справі №2-1441/10).

Будь які протоколи про проведені 02.01.2020 року електронні торги з продажу лота за реєстраційним номером 392528 нікчемні.

Для об`єктивного права факту таких торгів і факту виникнення на них зобов`язання купівлі-продажу не існує. Протиправні дії держвиконавців не можуть дати юридичних наслідків у вигляді визнання правопорядком, факту проведення торгів і виникнення зобов`язання куплі-продажу.

Відтак складення і затвердження акту виконавцем, неможливе через відсутність опису і арешту торгового комплексу «Чорна гора»; його експертної оцінки та правомірну передачу на реалізацію.

В іншому випадку він би підтверджував - неіснуючий юридичний факт.

Розділом X Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року передбачено оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

У статті 74 даного Закону зазначено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем,зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

До завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, на підставі статті 34 Закону про виконавче провадження).

З наведених підстав, скаржник просить: визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 88 000, м.Ужгород, пл.Народна 4, щодо незастосування наслідків порушень, встановлених ухвалою Виноградівського районного суду по справі №2-1441/10 від 24.02.2020 року в рамках виконавчого провадження №50954226; зобов`язати державних виконавців Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) не складати, не затверджувати, не надавати або не надсилати переможцю в порядку передбаченому п. 4-8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Мінюсту 29.09.2016 № 2831/5 - Акт про проведені 02.01.2020 року електронні торги з продажу лота за реєстраційним номером 392528; зобов`язати державного виконавця Міснік Нелю Василівну відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, 14), зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-1441/10 у виконавчому провадженні №50954226 до закінчення розгляду скарги в суді.

Заявник, представник заявника, представники суб`єкта оскарження в судове засідання не зявились, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Їх неявки на підставі ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

На час розгляду скарги не встановлені підстави для зупинення виконавчого оскарження, в межах якого подано скаргу.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виноградівським районним судом Закарпатської області 06.12.2013 року було видано виконавчий лист по справі №2-1441/10 про стягнення з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , суми 702601,44 грн. (а.с.3-5).

Постановою виконавця Граб С.С. від 25.06.2016 року відкрито виконавче провадження №50954226, а постановою від 05.10.2017 року цим виконавцем арештовано все моє рухоме і нерухоме майно.

В судовому засіданні не доведено обставини скарги про те, що окремі державні виконавці поступають з боржником не по праву в рамках зазначеного виконавчого провадження, порушуючи ст. 19 Конституції; ст.ст. 5, 8, 10, 11, 13, 14, ч. 2, ч. З ст.18, 19 Закон № 1404-VIII; розділ II Порядку реалізації арештованого майна, розділ II, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431; Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 року №512/5 і зареєстрованого 02.04.2012 року №489/20802, що підтверджується ухвалою Виноградівського районного суду по справі № 2-1441/10 від 24.02.2020 року.

Поряд з цим, зазначена ухвала стороною виконавчого провадження оскаржена до Закарпатського апеляційного суду, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень (реєстраційний номер 87839556) не набрала законної сили, а отже відсутні підстави стверджувати, що обставини встановлені у судовому рішення мають преюдиційне значення для розгляду скарги та є обовязковими до виконання державними виконавцями відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні № 50954226 та ними допущено відповідну бездіяльність.

Із врахуванням встановлених обставин, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання його копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В. Р. Трагнюк

Повний текст ухвали

складено 30.06.2020 року