№2/756/715/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.

при секретарях: Мушкетик І.В., Гордієнко А.А.,

Парфенчик К.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа -Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно. При цьому зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , крім позивача, яка є донькою від першого шлюбу, є вдова останнього ОСОБА_2 та їх спільна донька ОСОБА_3 .

За твердженням позивача після розлучення її батьків вона залишилась проживати у м. Луцьку, при цьому ніколи не втрачала зв`язок зі своїм батьком ОСОБА_3 і, при можливості, завжди відвідувала його у м. Києві.

13.04.2017 року ОСОБА_1 виїхала по контракту на роботу в державу Катар і кожні пів року по приїзду в Україну відвідувала батька.

Напередодні чергового від`їзду ОСОБА_1 з України за домовленістю з ОСОБА_2 останні мали комунікувати з приводу стану здоров`я ОСОБА_3 .

Напередодні чергового від`їзду 19.04.2018 року ОСОБА_1 на роботу в державу Катар ОСОБА_2 перестала виходити на зв`язок, а спроби позивача налагодити контакт не дали бажаного результату.

При цьому, лише 23.10.2018 року шляхом СМС ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 , що її «батька вже немає», але що трапилось і коли, відомостей не надала.

За твердженнями позивача 25.10.2018 року вона виїхала з Луцьку до м. Києва та намагалася розшукати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які не виходили на контакт.

Лише 28.10.2018 року від сусідки по дачній ділянці в садовому товаристві «Дніпровське-2» ОСОБА_1 отримала інформацію про смерть свого батька з орієнтовною датою в травні 2018 року.

Зі слів позивача приватним нотаріусом Харковою О.В. не прийнято її заяву про прийняття спадщини датовану 29.10.2018 року з тих підстав, що спадкова справа щодо спадкового майна померлого ОСОБА_3 відкрита Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою.

При цьому, згідно відповіді Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини датована 30.10.2018 року є такою, що подана з пропуском строків для прийняття спадщини.

Таким чином, позивач, посилаючись на об`єктивні причини, на її думку, поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини просила про визначення їй додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3 .

Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві при цьому акцентувала увагу на тому, що з 19.04.2018 року по 15.10.2018 року знаходилась за межами України, не була байдужою до долі ОСОБА_3 , намагалася, але з об`єктивних причин не могла отримати інформацію про батька, оскільки відповідачі навмисно приховували від неї факт, дату та причину смерті останнього.

Відповідачі заперечили проти позову, свою позицію обґрунтовували тим, що на їх думку ОСОБА_1 не достатньо переймалася станом здоров`я свого батька і вони не зобов`язані були повідомляти про його смерть доньці від попереднього шлюбу. На їх думку навіть перебування за межами України не виключало можливість ОСОБА_1 оформити довіреність на представництво інтересів і вчасно подати заяву про прийняття спадщини, більше того про смерть спадкодавця вона все ж таки була повідомлена 23.10.2018 року.

Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, подали пояснення до позову та клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на позицію позивача та відповідачів, подані пояснення Головного територіального управління юстиції у м. Києві, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності останніх.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що здійснено актовий запис №7382 Відідлом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28.04.2018 року.

З копії спадкової справи №629/2018 Одинадцятої київської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька від першого шлюбу - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.

Статтею 1270 Цивільного кодексу України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні з`ясовано та не заперечувалося ОСОБА_1 і іншими учасниками справи, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , яке відмінне від місця проживання спадкодавця. На час відкриття спадщини ОСОБА_1 перебувала по контракту на роботі в державі Катар де працює з 13.04.2017 року і повернулася в Україну лише 15.10.2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 30.10.2018 року , при цьому листом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 30.10.2018 року за вих. №7181/02-14 їй повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини.

Таким чином, з огляду на положення ст. 1270 ЦК України та зміст відповіді Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Кухарєва К.М. звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини лише з дводенним пропуском строку на прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З долучених до матеріалів справи роздруківок СМС переписки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що позивач після повернення в Україну з 18.10.2018 року намагалася вийти на контакт з ОСОБА_2 та попереджала про бажання зустрітися, однак не отримувала будь-яких прямих повідомлень щодо смерті ОСОБА_3 , більше того ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 відповідала що «зателефонує коли зможе», «ні з ким не спілкується і буде в Києві в середині листопада».

При цьому, лише 23.10.2018 року на прямі запитання ОСОБА_1 ОСОБА_2 в режимі СМС повідомлень вказала про те, що «Папы уже нет» (а.с. 21).

З відзиву на позов та заперечень відповідачів вбачається, що у останніх склалося неприязне ставлення до ОСОБА_1 у зв`язку тим, що вона вибрала роботу, а не залишилася в Україні, не розділила з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 тягар догляду за спадкодавцем не надавала їм бажаної матеріальної та моральної допомоги.

Суд погоджується з твердженням ОСОБА_2 про те, що вона не зобов`язана була повідомляти ОСОБА_1 , яка зареєстрована в іншому місті та тривалий час знаходилась за межами України про смерть ОСОБА_3 , однак з огляду на реальне коло спадкоємців, відсутність інших джерел інформації для ОСОБА_1 , окрім як повідомлення дружини та доньки ОСОБА_3 , нечіткий зміст текстових сповіщень та відповідей повідомлень СМС, розцінює дії ОСОБА_2 , як недобросовісні та спрямовані на приховування інформації.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 повідомила суду, що є подругою ОСОБА_1 з якою, після повернення останньої з Катару , спільно намагалася розшукати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки позивач не могла зв`язатися з батьком і лише після відвідування садового товариства «Дніпровське-2» від сторонньої людини отримали відомості щодо смерті ОСОБА_3 з орієнтовною датою в травні 2018 року.

Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Таким чином, знаходження спадкоємця поза межами України, свідоме приховування заінтересованими особами відомостей про смерть спадкодавця, на думку суду, свідчить про існування об`єктивних, істотних труднощів для можливості вчасного подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини.

З огляду на зазначене, наявні в матеріалах справи докази, підтвердження вчинення ОСОБА_1 після повернення в Україну активних дій по розшуку ОСОБА_3 та його близьких, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 додатковий строк терміном «1» (один) місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17.06.2020 року.

Суддя А.В. Шевчук