Ухвала

15 червня 2020 року

м. Київ

справа № 303/6423/15-ц

провадження № 61-17347св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання рішень незаконними та їх скасування, визнання свідоцтв про право власності недійсними, визнання права власності на майно за набувальною давністю,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2016 року у складі судді Гутій О. В. та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Кондора Р. Ю., Куштана Б. П.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсними: рішення 9-ї сесії 21-го скликання Верхньовизницької сільської ради від 27 лютого 1992 року «Про передачу ОСОБА_3 , 1958 року народження, у довічне успадковане володіння на перебудову житлового будинку згідно проекту планування та забудови села по АДРЕСА_1 »; рішення виконкому Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району від 30 вересня 2002 року № 36 «Про оформлення права власності та реєстрацію домоволодіння» по АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Верхньовизницької сільської ради, від 05 квітня

2011 року та зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності ТзОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО 05 квітня 2011 року запис у реєстровій книзі № 1 внесено за № 279, реєстровий номер 33332926, (власник: ОСОБА_3 ; форма власності: приватна; частка: 1/1; об`єкт: АДРЕСА_1 ; загальна площа: 41,8 кв. м); свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 травня 2015 року, посвідчене державним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (спадкова справа № 49/2013, зареєстровано в реєстрі № 3208); визнати за ним право власності на майно: будинок під літ. «Г», сарай під літ. «Б», убиральню під літ. «В», сарай під літ. «Е», навіс під літ. «С»; № 1 - ворота, № 2 - огорожа, літню кухню з ванною під літерою «Д» по АДРЕСА_1 .

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області рішенням від 20 січня 2016 року в задоволенні позову відмовив.

Апеляційний суд Закарпатської області рішенням від 11 квітня 2016 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2016 року скасував, ухвалив нового рішення, яким позов задовольнив. Визнав недійсними: рішення 9-ї сесії 21-го скликання Верхньовизницької сільської ради від 27 лютого 1992 року «Про передачу ОСОБА_3 , 1958 року народження, у довічне успадковане володіння на перебудову житлового будинку згідно проекту планування та забудови села по АДРЕСА_1 »; рішення виконкому Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району від 30 вересня 2002 року № 36 «Про оформлення права власності та реєстрацію домоволодіння» по АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Верхньовизницької сільської ради від 05 квітня 2011 року та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності ТзОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО 05 квітня 2011 запис у реєстрованій книзі № 1 внесено за № 279. реєстрований номер 33332926, (власник: ОСОБА_3 ; форма власності: приватна; частка: 1/1; об`єкт: АДРЕСА_1 ; загальна площа: 41,8 кв. м); свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 травня 2015 року посвідчене державним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (спадкова справа № 49/2013, зареєстровано в реєстрі № 3208). Визнав за ОСОБА_1 право власності на майно: будинок під літ. «Г»: сарай під літ. «Б», убиральню під літ. «В», сарай під літ. «Е», навіс під літерою «С», № 1 -

ворота, № 2 - огорожа, літню кухню з ванною під літерою «Д», під АДРЕСА_1 .

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 27 вересня 2017 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2016 року скасував, справу передав до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Апеляційний суд Закарпатської області постановою від 26 лютого 2018 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2016 року залишив без змін.

У касаційній скарзі, поданій 30 березня 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2016 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2018 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

03 липня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

14 квітня 2020 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду № 1072/0/226-20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України,

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання рішень незаконними та їх скасування, визнання свідоцтв про право власності недійсними, визнання права власності на майно за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2016 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2018 року, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко