№ 243/4657/20
Справа № 2/243/1643/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Маслової К.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська справа за позовом ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради Донецької області, про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що

на підставі реєстраційного посвідчення її свекрусі ОСОБА_2 належала квартира АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі від дня прийняття будинку в експлуатацію постійно проживали її свекруха ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 , який був її чоловіком. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину, але за життя не оформив свої спадкові права. 09 серпня 1996 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер. У встановлений законом строк вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В процесі оформлення спадщини нею було з`ясовано, що до спадкового майна входить лише Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 , а не ціла квартира як за життя вважав її чоловік. Після смерті її свекрухи ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на Ѕ частку квартири оформив за собою її чоловік ОСОБА_4 , який в подальшому 05 листопада 1992 року уклав шлюб з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер та його дружина ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку вищевказаної квартири. Проте, що право власності на Ѕ частку квартири зареєстроване за ОСОБА_5 її чоловік не знав, а вона дізналася вже після його смерті. Ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_4 квартирою ніколи не користувалися, не утримували її, їх речей ніколи в квартирі не було. Ні вона, ні її чоловік, ні будь-які інші особи не чинили їм перепон у доступі до квартири та її користуванні. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла. Згідно відомостей КП «БТІ м. Слов`янськ» право власності на Ѕ частку спірної квартири зареєстровано за ОСОБА_5 . Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,1 м. кв., житловою площею 25,4 м. кв.

Позивач та її представник адвокат Сильченко О.В., що діє на підставі ордеру серія ДН № 114115 від 26 травня 2020 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, проте до суду надали заяви, про розгляду справи за їх відсутності, в якій наполягали на заявлених позовних вимогах, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Слов`янської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, відповідачем до суду направлена заява, з проханням розглянути справу без участі їх представника та винести рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 січня 1955 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 слідує, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 на підставі реєстраційного посвідчення Слов`янського бюро технічної інвентаризації належала квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Згідно довідки про шлюб виданої Слов`янським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області № 827 від 29 жовтня 1996 року слідує, що з 05 листопада 1992 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 слідує, що 09 серпня 1996 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепа В.Р. від 28 серпня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-4000 слідує, що ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_4 Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Алперіною О.Ю. від 10 січня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-75 слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 успадкувала на підставі заповіту після смерті ОСОБА_3 Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 2218-3/0.46/01 від 05 серпня 2019 року слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 за станом на 01.01.2013 рік зареєстровано по Ѕ частки за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідно до акту складеного Головою Житлово-будівельного кооперативу № 3 «МИР» від 28 серпня 2019 року слідує, що з 1996 року квартирою АДРЕСА_1 користувалися та володіли ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . З 2017 року зазначеною квартирою користується та володіє ОСОБА_1 В квартирі знаходяться речі ОСОБА_1 та її померлого чоловіка ОСОБА_3 . В період володіння квартирою ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 за свої особисті кошти здійснювали капітальний та поточний ремонт квартири.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, те, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі, якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Аналізуючи матеріали справи, суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа Ѕ часткою квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , продовжує відкрито та безперервно на протязі більше двадцяти трьох років володіти цим майном, здійснює за ним відповідний догляд, сплачує комунальні послуги, тому наявні законні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно.

Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу, оскільки таке рішення не суперечить діючому законодавству та не порушує прав інших осіб. Іншої можливості, ніж у судовому порядку, визнати право власності на це нерухоме майно у позивача немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 344, 328 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою с. Оранс, Іванківського району Київської області, РНОКПП: НОМЕР_8 , право власності за набувальною давністю на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,1 м. кв., житловою площею 25,4 м. кв., право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398

, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін