ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/984/20 Справа № 191/2383/18 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради, третя особа Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, Державна іпотечна установа України про визнання незаконним та скасування рішення Синельниківської міської ради,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Синельниківської міської ради, третя особа Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, Державна іпотечна установа України про визнання незаконним та скасування рішення Синельниківської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням №5 спільного засідання представників керівництва та членів житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 07 грудня 2004 року його було зараховано на квартирний облік та внесено до загального списку. На підставі вищезазначеного рішення, виконавчим комітетом Синельниківської міської ради 27 січня 2010 року було ухвалено рішення №28 про видачу йому ордеру на жиле приміщення (квартиру), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Синельниківської міської ради від 02 лютого 2010 року йому було видано ордер на вказану квартиру, яка була йому передана за актом прийому-передачі від цієї ж дати. 17 червня 2010 року, виконавчим комітетом Синельниківської міської ради було винесено рішення №165 «Про включення до числа службових приміщень», яким, зокрема, його квартиру внесено до числа службових. Позивач вважає, що зазначене рішення від 17 червня 2010 року прийняте виконавчим комітетом Синельниківської міської ради з порушенням процедури та є таким, що перешкоджає йому реалізувати право на приватизацію в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». З наведених підстав позивач просив суд визнати незаконним рішення Синельниківської міської ради від 17 червня 2010 року № 165 «Про включення до числа службових приміщень» та скасувати його в частині включення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до числа службових.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним рішення Синельниківської міської ради від 17 червня 2010 року № 165 «Про включення до числа службових приміщень» та скасовано в частині включення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , до числа службових. Стягнуто з Синельниківської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

З таким рішенням не погодилися Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено позивач ОСОБА_1 працював у органах СБУ України та наказом начальника Управління від 05 червня 2018 року №179-ОС був звільнений з органів СБУ у запас за станом здоров"я та відповідно до вимог п.3.13 Інструкції після звільнення залишився перебувати на квартирному обліку відділу Управління у загальному списку разом із родиною у складі 2 осіб (т.1 а.с.21).

З матеріалів справи вбачається рішенням №5 спільного засідання представників керівництва та членів Житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 07 грудня 2004 року офіцера ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік відповідно до п.п. 4 п.13 «Правил обліку» та внесено до загального списку. Склад родини: дружина - ОСОБА_2 , 1977 р.н., дочка ОСОБА_3 , 2001 р.н. (т.1 а.с. 15).

На підставі рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27 січня 2010 №28, ухваленого на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 січня 2010 року №72-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у м.Синельникове», постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року №1037 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою», позивачу ОСОБА_1 зі складом сім`ї: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , 02 лютого 2010 року було видано ордер №4052 на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 16-17, 18, 139-184).

На ордері, виданому позивачу 02 лютого 2010 року на вказану квартиру, міститься відмітка - "Службова" (т.1 а.с.18).

Згідно з Актом приймання-передачі від 02 лютого 2010 року ОСОБА_1 була передана у користування квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру №4052 від 02 лютого 2010, виданого Синельниківським міськвиконкомом у новому добудованому та укомплектованому стані (т.1 а.с.19).

Рішенням виконавчого виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 165 від 17 червня 2010 року «Про включення жилих приміщень до числа службових» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 січня 2010 року №72-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у м.Синельниковому», постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року №1037 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою» включено до числа службових жилі приміщення по АДРЕСА_1 , що належать Державній іпотечній установі, а саме квартиру №115 , житловою площею 39 кв.м. (т.1 а.с. 20).

Листом Управління Житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради від 28 лютого 2016 року позивача було повідомлено про неможливість прийняття рішення стосовно приватизації квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що питання статусу квартири, необхідного для здійснення приватизації, не врегульовано, та ОСОБА_1 не надно відповідного переліку документів (т.1 а.с. 22-23).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач посилався на протиправність рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 17 червня 2010 року №165 «Про включення до числа службових приміщень», яким, зокрема, його квартиру було внесено до числа службових, посилаючись на порушення процедури (т.1 а.с.1-5).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на доведеність та обгрунтованість позовних вимог, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ст. 118 ЖК Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів.

Статтею 47 Конституції України закріплено право громадянина України на житло.

Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду (стаття 9 ЖК УРСР).

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 768 від 17 липня 2009 року "Про державну іпотечну установу" затверджений статут Державної іпотечної установи, відповідно до п. 22 якого майно Державної іпотечної установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві господарського відання.

Державна іпотечна установа в порядку, встановленому законодавством за цим статутом, володіє, користується і розпоряджається належним їй майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, меті її діяльності, з урахуванням обмежень правоможності розпорядження окремими видами майна, визначеними законодавством.

Згідно з розділом ІІІ Методичних рекомендацій стосовно оформлення права власності на нерухоме майно, придбане Державною іпотечною установою та державної реєстрації такого права, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 92/5 від 22 січня 2010 року, у випадку оформлення права власності на придбані Державною іпотечною установою квартири відповідно до переліків житлових будинків, затверджених Кабінетом Міністрів України, для забезпечення житлом окремих категорій громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, та державної реєстрації права власності на такі об`єкти, таке оформлення та державну реєстрацію слід здійснювати за державою в особі Кабінету Міністрів України, при цьому у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та, відповідно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно робиться відмітка, що майно закріплене на праві господарського відання за Державною іпотечною установою.

Встановлено, позивач ОСОБА_1 працював у органах СБУ України та наказом начальника Управління від 05 червня 2018 року №179-ОС був звільнений з органів СБУ у запас за станом здоров"я та відповідно до вимог п.3.13 Інструкції після звільнення залишився перебувати на квартирному обліку віддлу Управління у загальному списку разом із родиною у складі 2 осіб (т.1 а.с.21).

З матеріалів справи вбачається рішенням №5 спільного засідання представників керівництва та членів Житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 07 грудня 2004 року офіцера ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік відповідно до п.п. 4 п.13 «Правил обліку» та внесено до загального списку. Склад родини: дружина - ОСОБА_2 , 1977 р.н., дочка ОСОБА_3 , 2001 р.н. (т.1 а.с. 15).

На підставі рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27 січня 2010 №28, ухваленого на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 січня 2010 року №72-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у м.Синельникове», постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року №1037 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою», позивачу ОСОБА_1 зі складом сім`ї: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , 02 лютого 2010 року було видано ордер №4052 на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 16-17, 18, 139-184).

На ордері, виданому позивачу 02 лютого 2010 року на вказану квартиру, міститься відмітка - "Службова" (т.1 а.с.18).

Згідно з Актом приймання-передачі від 02 лютого 2010 року, ОСОБА_1 була передана у користування квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру №4052 від 02 лютого 2010, виданого Синельниківським міськвиконкомом у новому добудованому та укомплектованому стані. Акт приймання-передачі підписаний представником Державної іпотечної установи та ОСОБА_1 (т.1 а.с.19).

Рішенням виконавчого виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 165 від 17 червня 2010 року «Про включення жилих приміщень до числа службових» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 січня 2010 року №72-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у м.Синельниковому», постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року №1037 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою» включено до числа службових жилі приміщення по АДРЕСА_1 , що належать Державній іпотечній установі, а саме квартиру №115 , житловою площею 39 кв.м. (т.1 а.с. 20).

Листом Управління Житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради від 28 лютого 2016 року позивача було повідомлено про неможливість прийняття рішення стосовно приватизації квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що питання статусу квартири, необхідного для здійснення приватизації, не врегульовано, та ОСОБА_1 не надно відповідного переліку документів (т.1 а.с. 22-23).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартира АДРЕСА_1 з 22 грудня 2009 року є держава в особі Державної іпотечної установи (т.1 а.с.76, 77).

На час видачі позивачу ордеру на спірну квартиру 02 лютого 2010 року, була чинною Постанова Кабінету міністрів України № 1037 від 23 вересня 2009 року "Про розподіл квартир, що придбані державною іпотечною установою", абзацом 18 пункту 3, якої було передбачено, що квартири, що розподіляються між працівниками державних органів, а також військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, що проходять службу у військових формуваннях, підпорядкованих таким органам, мають статус службових.

Таким чином, встановлено, на час отримання позивачем квартири, згідно ордера від 02 лютого 2010 року з відміткою "Службова", квартира мала статус службової, перебувала на балансі Державної іпотечної установи та позивачу ОСОБА_1 на час вселення було достеменно відомо, що він вселяється у службове житло.

Тобто, до винесення оскаржуваного позивачем рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради №165 від 17 червня 2010 року "Про включення жилих приміщень до числа службових", квартира вже мала статус службової відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 1037 від 23 вересня 2009 року "Про розподіл квартир, що придбані державною іпотечною установою".

Отже, відсутні підстави вважати, що оскаржуваним позивачем рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №165 від 17 червня 2010 року "Про включення жилих приміщень до числа службових", яким було включено до числа службових жилі приміщення по АДРЕСА_1 , що належать Державній іпотечній установі, а саме квартиру №115 , житловою площею 39 кв.м., порушуються права позивача, оскільки вказана квартира на час винесення зазначеного рішення вже мала статус службової.

Суд першої інстанції на вищезазначене належної уваги не звернув, належним чином не встановив усі обставини справи у їх сукупності, не перевірив статусу спірної квартири на час видачі позивачу ордера та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу Служби безпеки України у Дніпропетровській області слід задовольнити рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради, третя особа Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, Державна іпотечна установа України про визнання незаконним та скасування рішення Синельниківської міської ради - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради, третя особа Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, Державна іпотечна установа України про визнання незаконним та скасування рішення Синельниківської міської ради - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді