23.04.2020 Справа № 756/55/20
Справа № 756/55/20
Провадження № 2/756/2934/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15.11.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у сумі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 03.09.2012 року та до досягнення дитиною повноліття.

Однак визначений судом розмір аліментів станом на 2012 рік на сьогоднішній день не може задовольнити потреби дитини внаслідок збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, несення додаткових витрат на посилене харчування та лікування дитини.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок виявлених у ОСОБА_3 захворювань його довелося влаштувати до приватного навчального закладу, оплата за навчання в якому за 2017-2018 навчальні роки склала 82 000 грн.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до 5 000 грн., а також стягнути понесені додаткові витрати у розмірі 41 000 грн.

У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що з дня винесення рішення про стягнення з нього аліментів його майновий стан не покращився, на сьогодні він не має постійної роботи, однак аліменти сплачує вчасно в тому числі й за рахунок кредитних коштів. Жодного разу не відмовив позивачці у придбанні подарунків для дитини до свят. Рішення про переведення дитини з державної школи прийнято позивачкою самостійно, його категоричне заперечення проти цього враховано не було.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник подала заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, враховуючи подання відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про розгляд справи на підставі наявних письмових матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10.06.2011 року розірваний (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 30.05.2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис № 1150 (а.с. 7).

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15.11.2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у сумі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 03.09.2012 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Згідно виписок з медичної документації, малолітній ОСОБА_4 у червні 2017 року, липні 2017 року та березні 2018 року відповідно оглядався лікарями гастроентерологом, алергологом, дерматологом, якими рекомендовано дитині дієту, а також прийняття рекомендованих медичних препаратів (а.с. 10-13).

Як вбачається з наданих ОСОБА_2 квитанцій про перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів він щомісячно сплачує аліменти згідно рішення суду (а.с. 55-67).

Окрім того, ОСОБА_2 надані квитанції на придбання для дитини мобільного телефону, мікрофону, фітнес трекеру (а.с. 68-73).

Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_2 у 2015 отримав дохід у сумі 71 719 грн. 5 коп., у 2016 році - 60 084 грн. 80 коп., у 2017 році - 32 280 грн., у 2018 році - 62 512 грн. 92 коп., у 2019 році - 306 грн. 32 коп. (а.с. 77-78).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_2 на праві власності нерухоме майно зареєстрованим не значиться (а.с. 76).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно роз`яснень наданих у п. 17 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Тобто, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів (постанова Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17).

Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що матеріальний стан відповідача з дня ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів не змінився на стільки, що дозволяв би сплачувати йому аліменти у більшому розмірі, ніж це встановлено рішенням суду, доказів про погіршення майнового стану позивачки суду не надано, зміна прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не є підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позову про збільшення розміру аліментів.

Разом з цим, посилання позивачки на необхідність нести витрати на підтримання стану здоров`я дитини, забезпечення її оглядів і проведення профілактичних заходів, дотримання спеціального режиму харчування по суті є додатковими витратами на дитину про стягнення яких вона вимоги не порушує.

Крім того, судом установлено, що 11.09.2017 року між ТОВ «Гімназія «Пріоритет» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір про надання платних освітніх послуг, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вартість навчання становить 4 000 грн. за місяць, навчальний рік становить 10 місяців, починаючи з 01.09.2017 року по 30.06.2018 року (а.с. 16-17).

31.08.2018 року між ТОВ «Гімназія «Пріоритет» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір № 133-18 про надання платних освітніх послуг, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вартість навчання становить 5 000 грн. за місяць, навчальний рік становить 10 місяців, починаючи з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року (а.с. 18-19).

Як вбачається з квитанцій до прибуткових касових ордерів ОСОБА_1 сплачено 82 000 грн. за надані освітні послуги ОСОБА_3 , що підтверджується (а.с. 20-36).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Враховуючи, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження того, що переведення дитини з державного навчального закладу до приватного, навчання в якому є оплатним, відбулося внаслідок виникнення виняткових обставин, зокрема, пов`язано з хворобливим станом дитини, враховуючи, що договір про надання навчальних послуг укладався позивачкою без згоди відповідача, зважаю на рівність права кожного з батьків на участь у вихованні дитини, а також враховуючи майновий стан відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на нього обов`язку з відшкодування витрат, понесених позивачкою внаслідок укладення договору з ТОВ «Гімназія «Пріоритет».

За таких обставин позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя