Справа № 605/271/20
про залишення без руху
"05" червня 2020 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
розглянувши матеріали позовної заяви акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача Гребенюк О.С. звернувся в суд з позовом від імені та інтересах АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Подана позовна заява не відповідає вимогам ч.ч. 2, 4, 5 ст.95, п.8 ч.3, ч.5 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Частинами 4, 5 даної статті ЦПК України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Однак, всупереч вищевказаним вимогам законодавства до позовної заяви АТ КБ ПриватБанк для підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем (представником позивача) долучено копії: Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна та Умов та Правил надання банківських послуг, які являються не засвідченими належним чином, а саме: не зазначено дати засвідчення вищевказаних документів.
Крім цього, до копії позовної заяви для відповідача долучено копії документів, які жодним чином не засвідчені.
В силу ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21 лютого 1975 року, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне позовну заяву АТ КБ ПриватБанк від імені та інтересах, якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
З урахуванням наведеного вище, залишення позовної заяви без руху, жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, після усунення недоліків позовної заяви.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, -
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. О. Горуц