Провадження № 2/742/642/20
Єдиний унікальний № 742/764/20
09 червня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., за участю позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Аргументує свої вимоги тим, що вона є власником 1 / 2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
В даному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_9.
Проте ОСОБА_3 з лютого 2018 року і до теперішнього часу, ОСОБА_9 з травня 2005 року і до теперішнього часу, не проживають за адресою реєстрації. Добровільно знятися з реєстрації не бажають.
Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 18.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 08 год. 00 хв. 17 квітня 2020 року.
У зв»язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи відкладено до 12 год. 00 хв. 13 травня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2020 року витребувано докази у справі, розгляд справи відкладено до 12 год. 00 хв. 13 травня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівського апеляційного суду 13 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 09 червня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 09 червня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2
ІІІ. Позиції сторін.
В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, у разі неявки відповідачів в судове засідання просить розглядати справи заочно.
Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про причини неявки не повідомили. Третя особа у справі ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Згідно з свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 10 травня 1983 року, ОСОБА_5 розірвав шлюб з ОСОБА_1, після розірвання шлюбу її прізвище змінилось на «ОСОБА_1»(а.с.44)
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 17 вересня 1983 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу її прізвище змінилось на «ОСОБА_1»(а.с.53)
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 червня 2004 року ОСОБА_7 продала ОСОБА_6, ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, а останні набули право власності на нього(а.с.16).
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.07.2004 року, власником 1 / 2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1, власником 1 / 2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_6(а.с.17)
Згідно з свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 07 березня 2006 року, ОСОБА_6 розірвав шлюб з ОСОБА_1, після розірвання шлюбу її прізвище змінилось на «ОСОБА_1»(а.с.47)
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 в м.Прилуках, Чернігівської області(а.с.56).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 липня 2019 року, спадкоємцями ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.85)
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.05.2020, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_1 - 1 / 2 частка, ОСОБА_2 - 1 / 4 частка(а.с.70-71)
Згідно з свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 11 лютого 1977, ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_1(а.с.12)
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 02 лютого 1981, ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_5, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1(а.с.13)
Відповідно до довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданої комітетом самоорганізації населення №3 мікрорайону Рокитний № 373 від 05.02.2020 року, за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, - власник; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 - син власника; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 син власника(а.с.15)
Згідно з акта обстеження №375 від 05 лютого 2020 року складеного комісією самоорганізації населення №3 мікрорайону Рокитний № 373, із слів сусідів ОСОБА_3, 1981 року народження не проживає за адресою: АДРЕСА_1, з лютого 2018 року, а ОСОБА_4, 1976 року народження, не проживає за адресою : АДРЕСА_1, з травня 2005 року(а.с.14)
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві" («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року).
Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивачеві належить 1 / 2 частина спірного будинку на праві приватної власності, 1 / 4 частина вказаного будинку належить ОСОБА_2, власник іншої 1 / 4 частини будинку ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Виходячи зі змісту частини першої статті 317 ЦК України, проживання у будинку, що є об'єктом права приватної власності, за своєю юридичною природою є складовою права користування нею як об'єктом власності.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідачі по справі є синами позивача і їх вселення до будинку мало місце як членів сім»ї власника будинку. Відповідачі на даний час фактично проживають за іншою адресою, а відтак позбавлення їх права користування спірним будинком не буде для них обтяжливим.
Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Разом з тим відповідачем, всупереч процесуального обов'язку, визначеного ч.1 ст.81 ЦПК України жодних доказів ані щодо його фактичного проживання в спірному будинку, ані щодо наявності поважних причин не проживання в даному будинку в розпорядження суду не надано.
Суд звертає увагу і на той факт, що тривалість відсутності відповідачів в належному позивачеві будинку, об'єктивно свідчить про зміну їх місця проживання, а тому визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням не буде свідчити про втрату ними житла взагалі і в свою чергу буде захищати права власника спірного житла - позивача у справі.
Вказані обставини свідчать, що «втручання у право відповідача» є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є «необхідним у демократичному суспільстві», а відтак - позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
VІІ. Розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.
Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір за позов немайнового характеру підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по 840 грн. 80 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, жительки АДРЕСА_1, 840 грн. (вісімсот сорок) грн. 80 коп. в рахунок повернення коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, жительки АДРЕСА_1, 840 грн. (вісімсот сорок) грн. 80 коп. в рахунок повернення коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заяв. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.В.Коваленко