Номер провадження: 22-ц/813/4948/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за поданням головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Трифонова О.Ю. про примусовий вхід до житла, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2019 року про примусовий вхід до житла

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року, Головний державний виконавець Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Трифонов О.Ю. звернувся до суду із поданням, у якому просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до квартири ОСОБА_3 , а саме : квартири АДРЕСА_1 , яка фактично є місцем проживання боржника ОСОБА_1 , з метою перевірки ліквідного майна, яке належить боржнику та у разі наявності здійснення опису та його арешту з подальшою реалізацією для погашення боргу в дохід держави.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2019 року задоволено подання Головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Трифонова О.Ю. про примусовий вхід до житла.

Надано дозвіл Головному державному виконавцю Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Трифонову О.Ю. на примусовий вхід до житла, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка фактично є місцем проживання боржника ОСОБА_1 для проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Суворовським районним судом м. Одеси та з метою перевірки ліквідного майна, яке належить боржнику, та у разі наявності здійснення опису та його арешту з подальшою реалізацією для погашення боргу в дохід держави.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 26.12.2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити Головному державному виконавцю Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Трифонову О.Ю. у примусовому проникненню до житла квартири АДРЕСА_1 .

Одночасно представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду клопотання, у якому просив суд зупинити на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, розгляд даної справи до закінчення судового розгляду справи №523/7001/18 та №523/7110/18 та постановлення остаточного рішення і набуття ним законної сили.

В обґрунтування клопотання, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що поданню державного виконавця про примусове проникнення до житла передує спір про право власності на спірну квартиру про визнання торгів недійсними по справі №523/7001/18, а також спір щодо незаконності дій ДВС по справі №523/7110/18, які наразі розглядаються у Суворовському районному суді м.Одеси. На думку заявника, вказані справи №523/7001/18 та №523/7110/18 пов`язані із даною справою №523/19406/19, а також мають суттєве значення та можуть вплинути на її розгляд

Перевіривши доводи клопотання, матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (абзац 4 п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Проте, наявність справ №523/7001/18 та №523/7110/18, які наразі розглядаються в Суворовському районному суді м.Одеси не виключають можливості на підставі наявних доказів встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими заявник обґрунтовував свої вимоги щодо можливості надання дозволу на примусове проникнення до житла.

Тому, у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої цивільної справи.

Крім того, зупинення провадження у справі призведе до порушення прав інших учасників судового розгляду на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Враховуючи викладене, з метою дотримання принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи та можливості розгляду даної справи до ухвалення рішень в інших зазначених заявником справах, апеляційний суд вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за поданням головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Трифонова О.Ю. про примусовий вхід до житла, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2019 року про примусовий вхід до житла - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева