Справа № 675/1075/20
Провадження № 2-з/675/12/2020
У Х В А Л А

15 червня 2020 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» про забезпечення позову по цивільній справі № 675/1075/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; треті особи: Клубівська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області, ОСОБА_3 про скасування наказу про затвердження проекту відведення земельної ділянки, реєстрації права власності на землю, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування їх державної реєстрації, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; треті особи: Клубівська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування наказу від 10.01.2020 року №22-29-СГ; скасування права власності та державної реєстрації щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0097 за ОСОБА_1 ; визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 від 28.01.2020 року; скасування права власності та державної реєстрації щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0097 за ОСОБА_2 .

Разом з тим, на адресу суду надійшла також письмова заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 :04:006:0097, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площею 2, 0 га, що розташована на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

В обґрунтування заяви покликається на ту обставину, що 08.05.2019 року на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна б/н, виданого 08.05.2019 року, свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), серія та номер НОМЕР_3 , виданого 07.05.2019 року Клубівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області за товариством з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна силосну яму, площею 2702 кв.м., що по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 31501456.

Також вказує і на те, що 08.05.2019 року на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), серія та номер НОМЕР_3 , виданого 07.05.2019 року Клубівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, акту приймання-передачі нерухомого майна б/н, виданого 08.05.2019 року за товариством з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна силосну яму, площею 2705 кв.м., що по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 31501647.

Звертає увагу, що на початку 2020 року, з метою приведення у відповідність до чинного законодавства документації щодо майна позивача, останнім було розпочато процедуру виготовлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розташовані зазначені об`єкти нерухомого майна. Заявник вказує, що йому стало відомо, що земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:0097, на якій розташовані зазначені об`єкти нерухомого майна передано в приватну власність.

Акцентує увагу, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №208641673 від 12.05.2020 року земельну ділянку площею, 2,0 га з кадастровим номером :04:006:0097, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-59-СГ від 10.01.2020 року передано у приватну власність ОСОБА_1 , номер запису про право власності 35088901 від 16.01.2020 року. При цьому, 28.01.2020 року право приватної власності на земельну ділянку площею, 2,0 га із кадастровим номером НОМЕР_2 :04:006:0097 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 від 28.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області, ОСОБА_4 П ОСОБА_5 , зареєстровано за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 35227396 від 28.01.2020 року.

Як вважає товариство з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна», земельну ділянку із кадастровим номером :04:006:0097 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-59-СГ від 10.01.2020 року «Про надання у власність земельної ділянки» передано у власність ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, що суперечить вимогам ч. 17 ст. 186 ЗК України, оскільки в даному випадку наявні підстави для відмови у погодженні документації із землеустрою через невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації, а тому позовні вимоги є правомірними.

За таких обставин, покликаючись на ст. 149 ЦК України наголошує, що дана земельна ділянка, у невеликий проміжок часу після її передання у власність була відчужена, на даний час ОСОБА_2 , на якого зареєстровано право власності на неї, може укладати стосовно неї будь-які правочини, подавати їх на державну реєстрацію, державний реєстратор, в свою чергу, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо даної земельної ділянки, що свідчить про те, що у випадку невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнитися як судовий процес (з`явиться необхідність у залученні до розгляду справи інших учасників процесу), так і ускладнить та навіть може зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог.

Відтак, з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів, на думку заявника, виникає необхідність у забезпеченні позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0097.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, врахувавши наступні обставини.

Згідно змісту статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд констатує, що під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом на прохання учасників справи передбачених законом заходів, спрямованих на реальне виконання майбутнього судового рішення. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, до яких, зокрема, належить і заборона вчиняти певні дії.

При цьому відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

На думку суду, розглядаючи заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» про забезпечення позову належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що між заявником та відповідачами потенційно існує спір щодо правомірності погодження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0097 у приватну власність.

Слід зазначити, що заявником не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований ним спосіб впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову.

Сама ж одноразова дія між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в даному випадку вже відповідачами по справі, щодо купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 від 28.01.2020 року не може свідчити про можливі недобросовісні дії з боку останнього.

Як свідчать надані матеріали заяви, ОСОБА_2 з 28.01.2020 року - моменту набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:0097 не вчинялося будь-яких дій по реалізації набутого майна чи підготовки до вчинення таких дій, як і не вчинялося реєстраційних дій щодо такої земельної ділянки.

Непідтверджені покликання позивача на вчинення дій, що вказані вище, не є переконливими.

Самі лише твердження заявника про потенційну можливість відповідача вчиняти дії по відчуженню майна аби уникнути виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від невжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Однак, позивачем не обґрунтовано у своїй заяві співмірності заходів забезпечення позову, які він просить застосувати, із заявленими позовними вимогами.

Також суд враховує, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, оскільки обмеження можливості відповідного суб`єкта повноцінно користуватися майном може призвести до незворотних наслідків.

При вирішенні заяви враховано також і баланс прав, законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

З огляду на викладене, оцінивши співмірність заявлених позовних вимог із наслідкам від невжиття заходів до забезпечення позову та відсутність будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У силу пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Повна ухвала складена 15.06.2020 року.

Суддя О.В. Король