Справа № 930/271/20
Провадження № 22-ц/801/1165/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 рокуСправа № 930/271/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року, ухвалене суддею Царапорою О.П. в м. Немирів, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив постановити рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому розірвано. У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Зазначає, що після розірвання шлюбу створив нову сім`ю з ОСОБА_4 та у вказаному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 .

08.05.2019 судовим наказом з нього на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2019, з дня подачі заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 11.10.2019 з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, а також аліменти на утримання ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час змінився його матеріальний стан як платника аліментів, що не дає йому можливості сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі на двох дітей, він є безробітнім, будь-якого доходу не отримує, не має можливості влаштуватися на роботу із заробітком, необхідним та достатнім для утримання не лише себе, а й своїх дітей. Рухомого чи нерухомого майна у своїй власності не має, перебуває на утриманні своїх батьків.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за судовим наказом Немирівського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1109 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована тим, що платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів визначених в частці від доходу; хибним є висновок суду про відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження; доданими до позовної заяви документами не підтверджено зміну матеріального стану позивача; розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений тільки за заявою одержувача аліментів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для зменшення визначеного судовим наказом розміру аліментів, оскільки зміна матеріального і сімейного стану позивача унеможливлює сплату ним аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу).

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 20.05.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 24.04.2017 розірвано (а.с.18).

У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.09.2006 (а.с.17).

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю - ОСОБА_1 , та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Балтської міської ради від 19.04.2019 №1086 (а.с.19).

Немирівським районним судом Вінницької області 08.05.2019 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Так, згідно з частиною третьою вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У ч. 1 ст. 192 СК України (зміна розміру аліментів) зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач просив не тільки зменшити розмір аліментів, які стягують з нього на підставі судового наказу, а й змінити спосіб стягнення з частки заробітку (доходу) на тверду грошову суму.

Колегія суддів звертає увагу, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, право вибору та ініціювання зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму існує винятково у стягувача аліментів, яка в даному випадку заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, ОСОБА_2 позбавлений можливості просити зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, однак, за наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених в частці від доходу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався правовим висновком Верховного Суду України, який міститься у справі № 6-143цс13 від 05.02.2014, у якому зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

На думку колегії суддів вказана правова позиція не може бути застосована в даному випадку, оскільки 08.07.2017 набула чинності нова редакції ч. 3 ст. 181 СК України, відповідно до якої аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів змінюється лише за позовом одержувача аліментів.

Тому судом першої інстанції порушено вимоги ч. 3 ст. 181 СК України, так як спосіб стягнення коштів на утримання дитини не може визначатися за позовом платника аліментів.

Аналогійний висновок щодо права вибору способу стягнення аліментів міститься в постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №664/2746/17.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.

Разом з цим, ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом (30.01.2020) є відмінним від його матеріального стану, який існував на час видачі судового наказу (08.05.2019).

У матеріалах справи наявна довідка, видана Чуківською сільською радою 07.06.2019, у якій зазначено, що ОСОБА_2 з 15.12.2014 не працює, однак, колегія суддів зазначає, що сільська рада не уповноважена видавати такого роду довідки. Крім того, така довідка видана за пів року до звернення до суду із даним позовом.

Як зазначено у згаданій довідці, підставою для її видачі стала трудова книжка ОСОБА_2 НОМЕР_2 від 25.04.2003.

До позовної заяви позивачем додано копії лише першої, шостої та дев`ятої сторінок трудової книжки, тобто суд позбавлений можливості перевірити всі наявні в трудовій книжці записи, а з копій її окремих сторінок не можливо встановити, з якого моменту ОСОБА_2 не працює та чи працював він на час звернення до суду із даним позовом.

Довідки із центру зайнятості про те, що він взятий на облік як особа, яка шукає роботу, тобто є безробітним, ОСОБА_2 не надано.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності у нього будь-якого доходу, зокрема, таким доказом може бути довідка з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.03.2019, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Наявність рішення суду від 11.10.2019 в цивільній справі №140/2212/2019, яким з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною трьох років, а також на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1000 гривень не свідчить про неможливість сплати позивачем аліментів у визначеному судовим наказом розмірі та не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. З відзиву на позовну заяву у справі №140/2212/2019 слідує, що під час розгляду вказаної справи ОСОБА_2 не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1000 гривень при тому, що з нього вже стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина на підставі судового наказу (а.с.7-8).

Голослівним також є твердження позивача про те, що він перебуває на утриманні своїх батьків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, що в даному випадку полягає в незастосуванні закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1261,20 грн, сплачений за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривні 20 копійок.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко