Номер провадження: 22-ц/813/2087/2100/20
Номер справи місцевого суду: 523/5629/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/5629/15-ц

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/2100/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:
- позивач - ОСОБА_1 ,
- відповідач - ОСОБА_2 , діюча в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ,
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Суворовська районна адміністрація Одеської міської як орган опіки та піклування,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Суворовська районна адміністрація Одеської міської як орган опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за апеляційною скаргою адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_4 , на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси, постановлену у складі судді Бузовського В.В. 02 травня 2019 року, про поворот виконання рішення суду, повний текст ухвали складено 02 травня 2019 року,
встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2 за довіреністю (а. с. 15), звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони знаходилися у шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7 . 17.03.2011 року шлюб було розірвано. У спірній квартири зареєстровані три особи позивач та відповідачі. У 2005 році, у зв`язку зі смертю матері позивача, на ім`я позивача був переоформлений особистий рахунок на квартиру, він сплачує усі комунальні платежі. Відповідачі з 2009 року у спірній квартирі не проживають, їх особистих речей у квартирі не має.
Позивач вважає, що оскільки відповідачі більше п`яти років не проживають у спірній квартирі, не мають з ним будь-яких домовленостей, то останні втратили право користування спірною квартирою (а. с. 3 5).
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року вищенаведений позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 , 1983 року народження, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 (а. с. 48 49).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року (а. с. 64 64 зворотна сторона) заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 від 26.03.2019 року (а. с. 43 47) про перегляд вищевказаного заочного рішення задоволено. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року скасовано.
Справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а. с. 64 64 зворотна сторона).
25.04.2019 року до суду першої інстанції від представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 надійшла заява про поворот виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.06.2015 року, в якій останній просить визнати такими, що мають право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 , 1983 року народження, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, заявник просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (а. с. 72 73).
Заява про поворот виконання рішення обґрунтована необхідністю задоволення вищенаведених вимог заяви про поворот виконання рішення, в порядку ст. 444 ЦПК України, з огляду на скасування заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року, яким визнано ОСОБА_2 , 1983 року народження та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 (а. с. 72 73).
Крім того, 26.04.2019 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_9 про залишення вищевказаного позову без розгляду (а. с. 71 71 зворотна сторона).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_9 про залишення позову без розгляду задоволено.
Залишено без розгляду вищенаведений позов в порядку статті 257 ЦПК України (а. с. 75).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , про поворот виконання рішення суду задоволено частково.
Поновлено реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні вимог заяви ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 відмовлено.
Ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року про поворот виконання рішення суду мотивована необхідністю задоволення вимог заяви про поворот виконання рішення з огляду на скасування заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року, яким визнано ОСОБА_2 , 1983 року народження та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 (а. с. 76 76 зворотна сторона).
В апеляційній скарзі адвокат Дідуренко С.В., діюча від імені ОСОБА_4 ,просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року про поворот виконання рішення суду. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаної вище заяви про поворот виконання рішення у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована, як на думку апелянта, низкою порушень судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали. Адвокат Дідуренко С.В., діюча від імені ОСОБА_4 , вказує на те, що суд першої інстанції під час постановлення спірної ухвали не застосував повноваження, передбачені ч. 3 ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Не пересвідчився, чи є особи, прав та законних інтересів яких стосується справа. Згідно із ч. 3 ст. 53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Крім того, в апеляційній скарзі адвокат Дідуренко С.В., діюча від імені ОСОБА_4 , зазначає про незаконність задоволення вищевказаних вимог заяви про поворот виконання рішення суду з огляду на немайновий характер спору.
Апеляційний суд не приймає до уваги відзив на апеляційну скаргу, який надійшов до суду апеляційної інстанції 31.03.2020 року, з огляду на відсутність будь якого (електронного, фізичного) підпису такого відзиву.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

25.05.2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява адвоката Дідуренко С.В., діючої від імені ОСОБА_4 ,про відкладення, призначеного на 28.05.2020 року, розгляду справи.

Вказане клопотання адвоката Дідуренко С.В., діючої від імені ОСОБА_4 ,про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Щодо посилань адвоката Дідуренко С.В., діючої від імені ОСОБА_4 ,у клопотанні про відкладення розгляду справи на розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» (зі змінами), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду. Відповідно до наявного у справі поштового повідомлення про вручення поштової кореспонденції апелянт отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження 14.01.2020 року. Судову повістку щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції 28.05.2020 року 21.04.2020 року. В апеляційній скарзі апелянтом викладено правову позицію в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому вирішенні питання про поворот виконання рішення суду, освідомленість учасників справи про розгляд справи, відкладення розгляду справи судом апеляційної інстанції з 02.04.2020 року на 28.05.2020 року, тобто створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, колегія суддів вважає, що клопотання адвоката Дідуренко С.В., діючої від імені ОСОБА_4 ,про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню. Справу можливо розглянути за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення вищезазначеної заяви про поворот виконання рішення судуз огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 444 ЦПУ України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він залишає позов без розгляду.
Конституційний Суд України в рішенні від 02 листопада 2011 року (справа № 13-рп/2011) у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положенням пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.
Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.
Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 січня 2018 року (справа №203/2612/13-ц).
З огляду на вищевикладене, проаналізувавши вищевикладені обставин справи, норми права та надавши їм належну правову оцінку, колегія суддів, керуючись наведеними законодавчими положеннями, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, власником вищевказаного жилого приміщення на момент розгляду заяви про поворот виконання рішення суду, є ОСОБА_4 , яка не приймала участі у розгляді вищевказаного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , що виключає можливість покладення на апелянта будь-якого обов`язку, пов`язаного із вчиненням повороту виконання судового рішення.
Висновки про неможливість застосування повороту виконання рішення суду у подібних з вищенаведеними правовідносинами по даній справі викладені у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 307/4567/13-ц.
Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в повному обсязі у задоволенні вищевказаної заяви про поворот виконання рішення є обґрунтованими.
Таким чином, апеляційна скарга адвоката Дідуренко С.В., діючої від імені ОСОБА_4 , є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про поворот виконання рішення, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви про поворот виконання рішення у повному обсязі за вищевказаного обґрунтування.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський
апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_4 , задовольнити.
Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 02 травня 2019 року про поворот виконання рішення суду - скасувати. Ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_8 - представника ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , про поворот виконання рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 09.06.2015 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 17 червня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе