Справа №339/257/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Поляниця М. М.

з участю: секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_4 "Про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом" ,-

в с т а н о в и в :

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Вимоги позивача.

2.Просить визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача на її користь вартість сплаченого судового збору та послуг адвоката за підготовку та складання позовної заяви та за ведення справи в суді.

Стислий виклад обґрунтування позовних вимог .

3.Заявлені вимоги обґрунтовує тим,що відповідач по справі ОСОБА_4 був зареєстрований в житловому будинку по АДРЕСА_1 у її власному будинку. Після розірвання шлюбу 12 вересня 2018 року він забрав всі свої речі з дому та пішов проживати до іншої жінки у с. Гузіїв, Болехівської міської ради, з якою тривалий час підтримував стосунки, з цього часу його ніколи не було в її будинку.

4 . ОСОБА_1 27.12.2019 подала заяву про уточнення позовних вимог.

Вимоги позивача уточнення позовних вимог.

5. Просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, у належних їй на праві власності 40/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 внаслідок не проживання в ньому більше 1 року та припинення сімейних відносин, що унеможливлює його проживання у даній частині будинку.

Стислий виклад обґрунтування уточнених позовних вимог .

6. Заявлені вимоги обґрунтовує, що їй на праві власності належить 40/100 часток житлового будинку, а її сестрі 60/100 часток житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . У неї є окрема будинкова книга та відкрито окремі абонентські рахунка на газо- та електропостачання. Відповідач не проживає у вказаному будинку більше року.

Стислий виклад позиції сторін.

7. Позивачка та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні уточненні позовні вимоги просили задоволити .

8. Через канцелярію 08.10.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в повному обсязі за недоведеністю позовних вимог. Даний відзив обґрунтував тим, що він дійсно після розлучення з позивачкою проживає за адресою АДРЕСА_1 . Однак живе він у літній кухні, а позивачка у будинку. Підтвердження того, що він дійсно проживає у літній кухні позивачки є те, що він зберігає там свої особисті речі, робочі інструменти. Позивачка в позовній заяві посилається на те, що законодавством не передбачено збереження права користування житлом особою, яка фактично правомірно вселилась у будинок, але на час розгляду справи перестала бути членом сім`ї власника, однак не обґрунтувала на, яке саме законодавство вона посилається (а.с.34-36).

9. Відповідач в попередніх судових засідання позов не визнав та зазначив, що після розлучення продовжує проживати у домоволодінні ( в літній кухні), де зберігаються його речі та інструменти. В судові засідання призначені на 4.06.20 та 12.06.20 ОСОБА_4 не з`явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток та через представника адвоката Лугового Р.Ю. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.138-139).

10. Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що його довіритель перебуває за межами Болехова, розгляд справи просить завершувати у його відсутності, у задоволенні позовних вимог позивача відмовити за недоведеністю.

11. Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали аналогічні свідчення зазначивши, що відповідач по справі являється їхнім батьком. У них неприязні стосунки з ним і не спілкуються. ОСОБА_4 більше року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 а протягом тривалого часу. У літній кухні є якісь його речі, однак там проживати не можливо.

12. Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суду пояснили, що відповідач по справі проживає за адресою АДРЕСА_1 , саме у літній кухні. Шлюб між сторонами розірваний. 13.

13. Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що позивачка являється її дочкою, а відповідач зять. Після розлучення позивачка вигнала відповідача жити до літньої кухні, і він по сьогоднішній день і там проживає. Вона йому готує їсти, пере одяг.

14. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 , суду пояснив, що він являється сусідом сторін по справі. Зазначив, що з трьох акті, які знаходяться у матеріалах справи він підписував тільки один. Позивачка прийшовши до нього додому дала підписати акт без складу комісії, яка є зазначена у акті.

Процесуальні дії у справі.

15. Ухвалою суду від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду о 08:30 год. 08 жовтня 2019 року (а.с.24-28).

16. Ухвалою суду від 27.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20 січня 2020 року о 15:30год. (а.с.67-70).

17. Ухвалою суду від 18.03.2020 відкладено розгляд справи у зв`язку з прийняттям постанови КМУ «Про запобіганню поширенню на території України короновірусу GOVID-19 від 11.03.2020 № 211 (а.с.110-111).

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

18. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі та давши їм правову оцінку, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

19. Судом встановлено, що 40/100 часток житлового будинку на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку від 10.04.2012 року за адресою: в АДРЕСА_3 , належать позивачці ОСОБА_1 (а.с.10-12).

20. Також встановлено, що власником 60/100 часток житлового будинку за адресою: в АДРЕСА_3 є ОСОБА_12 , на підставі договору дарування житлового будинку від 22.03.2012 року (а.с.55-61).

21. В цьому будинку з позивачкою зареєстрований відповідач, та їхні сини ОСОБА_5 (1994 р.н.) та ОСОБА_6 (1997р.н.), що підтверджується довідкою Болехівського ККП та копією будинкової книги (а.с.7-9; 16).

22. Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Болехівського міського суду від 12.09.2018 (а.с.4-5).

23. Крім пояснень позивачки, та показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 факт не проживання відповідача у вказаному будинку більше одного року іншими доказами не підтверджується.

24. В актах обстеження матеріально-побутових умов, від 30.07.2019, 15.09.2019 та від 30.08.2019 зазначено, що зі слів ОСОБА_1 її колишній чоловік ОСОБА_4 не проживає на протязі тривалого часу (з вересня 2018року) (а.с.13-15).

25. З повідомлення Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 04.11.2019 вбачається, що позивачку повідомлено, що працівниками поліції на її звернення від 16.10.2019 проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_4 , щодо вчинення подальшому аналогічних дій (а.с.62).

Норми права, що регулюють спірні правовідносини та мотиви їх застосування.

26. Статтею 33 Конституції України передбачено, що Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

27. У відповідності до ст. 47 Основного Закону, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

30. Згідно із ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

31. Відповідно до ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

32. Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

33. Цивільним Кодексом України передбачена спеціальна норма для визнання членів сім`ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч.2ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин.

34. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

35. При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім`ї власника житла, необхідно встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

36. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз`яснено судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

37. Позивачем ставиться вимога про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, однак суд зазначає, що підстави для задоволення даної вимоги, в силу чинного законодавства України, відсутні.

38. В ст. 12 ЦПК України вказано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

39. Таким чином на позивача процесуальним законом покладено обов`язок довести перед судом існування фактичних обставин та правових підстав звернення до суду із позовом про позбавлення відповідача його права власності.

Мотиви суду.

40. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

41. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

48. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

49. Дослідивши та оцінивши надані позивачкою письмові докази, на підтвердження заявлених вимог, а саме акти обстеження матеріально-побутових умов, від 30.07.2019, 15.09.2019 та від 30.08.2019 в яких зазначено, що зі слів ОСОБА_1 її колишній чоловік ОСОБА_4 не проживає на протязі тривалого часу (з вересня 2018року) суд приходить до висновку, що вони не є належними та не підтверджують факт не проживання без поважних причин відповідача за місцем реєстрації. Підставою, для такого висновку, є те, що вони складені зі слів обстежуваної, окрім того один з членів комісії а саме, ОСОБА_11 , у судовому засіданні показав, що не підписував один з актів, а інший підписав у себе дома, коли до нього прийшла позивачка. (а.с.13-15).

50. Суд, не визнає, як належні та допустимі докази, показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в частині, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше, як один рік, оскільки, як вони самі зазначили, що між ними і батьком є неприязні стосунки, вони не спілкуються. В той же час зазначили, що у літній кухні знаходяться батькові інструменти, які саме їм не відомо.

51. Також в матеріалах справи міститься заява свідка ОСОБА_13 від 27.12.2019, в якій останній зазначив, що він ніякої участі при складанні актів обстеження від 30.07.2019, 15.08.2019 та 30.08.2019 не брав, жодних підписів не ставив, В усіх актах його підпис є підроблений, нащо долучив на підтвердження поданої заяви копію паспорта. Ставити під сумнів зазначену заяву у суду не має підстав. Заперечень, щодо змісту зазначеної заяви ні позивачка ні її представник у судовому засіданні не заявили. (а.с.63-64).

52. Усі показання інших свідків, їх докази та арґументи спростовують твердження позивачки, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин.

53. Також позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач проживає в с. Гузіїв Болехівської міської ради в іншому будинку.

54. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, давши їм правову оцінку, прийшов до висновку, що вимоги позивачки є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, недоведені належними та допустимими доказами а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

55. Керуючись ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що судом у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати на користь позивача не стягуються.

На підставі викладеного, ст.33, 47 Конституції України, ст.405 ЦК України, керуючись ст.16,141, 259,263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

1. У задоволені уточненого позову ОСОБА_1 доОСОБА_4 "Про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом" - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Найменування або ім`я сторін, їх місцезнаходження або місце проживання:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Болехівським МВ в Івано-Франківській області 28.05.1996 .

Відповідачі: ОСОБА_4 - АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС України, 05.06.2008 року.

Текст повного судового рішення буде виготовлено до 15 червня 2020 року.

Суддя М.М. Поляниця

Текст повного судового рішення виготовлено 15 червня 2020 року.