Справа № 522/1021/16-ц
Провадження № 2/522/180/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, прокуратури Одеської області про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, прокуратури Одеської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог у частині моральної шкоди позивач посилався на те, що внаслідок незаконного перебування під слідством протягом 7 років та 2 місяців, він був позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя, працевлаштуватись на роботу, забезпечувати свою сім`ю, що завдало йому значної моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 800000,00 грн. Крім того, у зв`язку зі звільненням позивача з посади старшого дільничного інспектора міліції Вилківського МВМ Кілійського РВ ГУ МВС України в Одеській області, йому завдана матеріальна шкода у вигляді не отриманої заробітної плати, яка з врахуванням індексації становить 284871,00 грн..

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 у розмірі 124 700 грн., шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 у розмірі 284 871 грн., шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.04.2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2016 року було залишено без змін (т.2, а.с.84-90).

Постановою Верховного суду від 29 травня 2019 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року були скасовані в частині відшкодування майнової шкоди та справу в цій частині позовних вимог направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року та ухвала Апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року залишено без змін (т.2, а.с.146-155).

Після надходження матеріалів цивільної справи до Приморського районного суду м. Одеси, згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю ОСОБА_2 ..

Ухвалою суду від 17.07.2019 року прийнято до свого провадження справу, продовжено розгляд справи за правилами загального провадження зі стадії судового розгляду.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 29.08.2019 року №22/0/15-19 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, здійснено повторний авто розподіл справи.

У порядку повторного авторозподілу справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. 08.10.2019 року.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду у підготовчому засіданні на 25.11.2019 року.

Від позивача 22.11.2019 року до суду надійшли зміни до позовних вимог, згідно яких просив стягнути на його користь компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 800 000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 129 168 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів із єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України (т.2, а.с.190-193).

У зв`язку з неявкою сторін 25.11.2019 року розгляд справи відкладено на 13.01.2020 року.

До суду 16.12.2019 року надійшов відзив на позов від представника прокуратури Одеської області (т.2, а.с.215-220), згідно якого уточненні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та просили відмовити.

У підготовче засідання 13.01.2020 року з`явились представник позивача, який позов підтримав, та представник прокуратури, яка позов не визнавав.

Представник ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області у підготовче засідання не з`явився, суд належним чином сповістив його про день, час та місце розгляду справи.

Згідно вимог ст. 197,198 ЦПК судом ухвалено проводити підготовче засідання у відсутності зазначеної сторони на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Ухвалою суду від 13.01.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 11.03.2020 року.

У зв`язку з мінуванням приміщення Приморського районного суду м. Одеси та евакуацією співробітників суду 11.03.2020 року слухання справи відкладено на 20.05.2020 року.

У судове засідання 20.05.2020 року з`явились представник позивача ОСОБА_3 , який позов підтримав, та представник прокуратури Жигун І.В., яка позов не визнала.

По справі було оголошено перерву до 10.06.2020 року.

У судове засідання 10.06.2020 року з`явились представник позивача ОСОБА_3 та представник прокуратури Жигун І.В.. Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, а тому з огляду на положення ч.1, 3 ст. 223 ЦПК України, за згодою присутніх представників сторін, суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника казначейської служби.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, стягнувши на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 800 000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 129 168 грн.. При цьому на питання головуючого судді пояснив що знову пред`явив вимогу про стягнення моральної шкоди оскільки позивач за рішенням суду від 17.11.2016р. нічого ще не отримав.

Представник прокуратури в частині вимог про відшкодування моральної шкоди посилався на те, що вказані позовні вимоги ОСОБА_1 були вирішені по суті Приморським районним судом м. Одеси 17.11.2016 року та відносно них ухвалено відповідне рішення, залишене без змін судами апеляційної та касаційної інстанції. А отже підстав для повторного розгляду даних вимог немає. Також заперечувала проти вимог про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки вважає, що дані вимоги не підтверджені належними доказами та довідка про грошове забезпечення не є відповідною довідкою про заробітну плату позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України відшкодування моральної шкоди у розмірі 124 700 грн., було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.04.2017 року та постановою Верховного суду від 29 травня 2019 року.

Отже, в частині вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди рішення суду набрало чинності 29 травня 2019 року. При цьому, в змінах до позовних вимог від 22.11.2019 року вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені позивачем із тих же саме підстав, що і первісному позові, розглянутому судом 17.11.2016 року.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Таким чином, з огляду на викладене, у зв`язку з тим, що спір в частині вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже був вирішений судом та постановлені відповідні рішення суду, які набрали законної сили, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження в цій частині позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 82, 89, 95, 141, 209, 223, 247, п.3 ч.1 ст. 255, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, прокуратури Одеської області в частині вимог про відшкодування моральної шкоди закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 284, 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (Розділ XII доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 11.06.2020 року.

Суддя Домусчі Л.В.