01.06.2020 227/267/20
26 травня 2020 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.,
секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,-
28.01.2020 року по справі було відрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Відзиву на позов від відповідачів не надходило.
На підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вважав можливим розглянути справу без участі не з`явившихся сторін та постановити заочне рішення.
Дослідивши та проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Відповідно до п.2.5 Кредитного договору, Позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту (додаток № 2) для погашення заборгованості за Кредитним договором.
Відповідно до п.2.7 Кредитного договору, розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щодня з дати списання коштів з позичкового рахунку. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.8.6 Кредитного договору, сторони домовились, що строк позовної давності до вимог за цим Договором (в тому числі щодо стягнення неустойки) становить 10 (десять) років.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що Позичальнику був наданий кредит, який останній повинен був повертати щомісячними платежами в строк до 07.05.2017 року.
Вказане свідчить про те, що Позичальник належним чином свої кредитні зобов`язання не виконав.
Приймаючи таке рішення суд виходить з такого.
За ст.526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, у справі, вимоги позивача про стягнення процентів після 07.05.2017 року (закінчення строку кредитування) до 06.03.2019 року (дата на яку розрахована заборгованість) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18 (пункти 48-55 постанови).
В іншій частині вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами, які нараховані за період з 08.05.2017 року по 06.03.2019 року, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки їх нарахування здійснювалось після закінчення строку кредитування.
Що стосується вимог позивача, які пред`явлені до Поручителя ( ОСОБА_2 ), то суд вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього кодексу.
Частиною четвертою статті 559 ЦК (у редакції ЗУ № 2478-VIII від 03.07.2018, який застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
У пунктах 1.3, 2.4 Кредитного договору передбачений термін повернення кредиту, а також обов`язок з погашення кредиту шляхом виконання окремих зобов`язань з внесення щомісячних платежів за цим договором згідно з відповідним графіком, а саме з 1 по 10 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору.
Отже, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Тому, за змістом частини четвертої статті 559 ЦК у зазначеній редакції, з урахування умов договору поруки, порука за кожним із зобов`язань, визначених періодичними платежами, припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Пред`явлення кредитором вимоги до поручителя більш ніж через 5 років після настання строку виконання частини основного зобов`язання, визначеної періодичним платежем, є підставою для відмови у задоволенні такої вимоги через припинення поруки за відповідною частиною основного зобов`язання (див. пункт 84 постанови ВП ВC від 19 червня 2019 року у справі №523/8249/14-ц).
З позовом до суду позивач звернувся 20.01.2020 року, про що свідчить поштовий конверт (а.с.54).
Враховуючи наведене, вимоги позивача до Поручителя підлягають задоволенню за період виникнення заборгованості з 20.01.2015 року по 07.05.2017 року в розмірі 51 873,07 грн виходячи з таких розрахунків:
7431,60 грн - це сума простроченого тіла кредиту станом на 20.01.2015 року.
3741,73 грн - це сума прострочених відсотків за користування кредиту станом на 20.01.2015 року.
Решта вимог позивача пред`явлених до Поручителя ( ОСОБА_2 ) задоволенню не підлягають у зв`язку з припиненням поруки за відповідною частиною основного зобов`язання (за період з 09.05.2012 року по 20.01.2015 року).
З урахуванням наведеного з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню сума в розмірі 51 873,07 грн, яка складається з:
- заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7431,60 грн за період з 09.05.2012 року по 20.01.2015 року,
- заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 3741,73 грн за період з 09.05.2012 року по 20.01.2015 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102,00 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.1).
Керуючись ст. ст. 526, 1049, 1050, 1054, 256,257, 261,267 ЦК України, ст. ст. 259, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.
- заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7431,60 грн.,
- заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 09.05.2012 року по 20.01.2015 року в розмірі 3741,73 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1022,36 грн (одна тисяча гривень двадцять дві гривні 36 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 714,54 грн (сімсот чотирнадцять гривень 54 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 16.01.1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 25.06.1997 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 26 травня 2020 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 01 червня 2020 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця