22-ц/804/2128/20
263/1613/20

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/1613/20

Номер провадження 22-ц/804/2128/20

10 червня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Биліни Т.І., Принцевської В.П.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Маріупольська міська рада Донецької області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року, ухвалене у складі судді Васильченко О.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила що вона є спадкоємцем після смерті свого діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті діда залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , грошових вкладів в АТ «Укрсиббанк», АТ КБ «Приват Банк», ОАО «Ощадбанк», а також недоотриманої пенсії та допомоги на поховання. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її мати ОСОБА_2 , яка фактично спадкове майно не прийняла та на нього не претендує, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 27 січня 2020 року. З огляду на неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 , вона одержала право на спадкування за законом, але у визначений законом строк для прийняття спадщини вона не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, оскільки її дід помер на тимчасово окупованій території, свідоцтво про його смерть вона отримала лише 07 листопада 2019 року в Приморському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області про встановлення факту смерті. Крім того, строк на прийняття спадщини вона пропустила, оскільки була у стані вагітності і ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народилась дитина, яка потребувала постійного догляду, що також ускладнило процес оформлення нею спадкових прав на майно ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, просила визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3 , терміном на два місяці.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Не погодившись з таким рішенням суду, Маріупольська міська рада Донецької області подала апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що стан вагітності, догляд за дитиною та необізнаність щодо смерті спадкодавця, на які, як на поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини посилалась позивач, не є поважними причинами для визначення спадкоємцю додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд першої інстанції при винесенні оскарженого рішення не в повній мірі дослідив зазначені обставини щодо поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та не навів достатніх мотивів для задоволення позовної заяви. Окрім цього, скаржник зазначив, що місцевим судом при винесенні рішення неповно досліджувались обставини справи в зв`язку з тим, що справу було розглянуто за правилами спрощеного провадження, хоча позовна заява про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини мала розглядатись за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскільки її доводи необґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно заяви, просив розгляд справи провести без його участі, апеляційну скаргу задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду також не з`явилась та надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Зоринськ Перевальського району Луганської області на тимчасово окупованій території України помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у виді, зокрема, нерухомого майна (а.с 11).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є донька ОСОБА_2 (а.с 7), яка спадщину після смерті батька не прийняла та не претендує на неї, що вбачається з її нотаріально завіреної заяви (а.с 17).

Позивач ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 , є онукою спадкодавця і спадкоємцем п`ятої черги після смерті ОСОБА_3 (а.с 9,10).

29 січня 2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини не прийнята к провадженню і останній роз`яснено право на звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 16). Інші спадкоємці про своє право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не заявили, спадкова справа не заводилась.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк є поважними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно вимог частини другої статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За вимогами статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Частиною першою та другою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що суд дійшов до помилкового висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини посилалась на те, що свідоцтво про смерть діда, який помер на тимчасово окупованій території, було отримано нею лише 07 листопада 2019 року, оскільки факт смерті ОСОБА_3 був встановлений рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2019 року. Після чого вона одразу звернулась до нотаріальної контори. Крім того, строк на прийняття нею спадщини був нею пропущений і у зв`язку з тим, що вона перебувала у стані вагітності і ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилась дитина, догляд за якою ускладнив можливість вирішення питань, пов`язаних з прийняттям спадщини.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме - відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, проте, спадкоємцем вживались заходи: звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті діда на тимчасово окупованій території України, звернення в органи державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть спадкодавця, а також звернення до нотаріальної контори, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що існують правові підстави для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, місцевий суд при розгляді даної справи допустив порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду, оскільки розглянув дану справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, згідно вимог ч.1,2,4 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, щодо спадкування.

Таким чином, дана справа не могла бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки відноситься до категорії спадкових справ.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 636/2510/17 та від 23 жовтня 2019 року у справі № 759/8623/18.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з дня ухвалення даного судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 12 червня 2020 року.

Суддя: