УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2020 року по справі № 755/15122/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шумського 1-Б» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внесках на утримання багатоквартирного будинку та відстрочення виконання рішення суду,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду від 02.03.2020 року по справі № 755/15122/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шумського 1-Б» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внесках на утримання багатоквартирного будинку.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що вказане рішення є незрозумілим в частині, що стосується способу і порядку його виконання.

Відповідач зазначає, що спадкове майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , право на спадкування та право власності на яке на було оформлене в установленому законом порядку, 01.07.2019 року було реалізоване на електронних торгах Державного підприємства СЕТАМ за заявкою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. на виконання рішення суду за виконавчим листом № 2604/24484/12 виданим Дніпровським районним судом м. Києва 07.10.2013 року (ВП № 58308342). Предметом розгляду справи № 755/15122/19 була заборгованість по внескам за житлово-комунальні послуги. Від реалізації вказаного нерухомого спадкового майна на рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. надійшли кошти у розмірі 2 638 188,00 грн. Станом на 18.07.2019 р. приватним виконавцем Каращук К.Л. рішення суду виконано в повному обсязі, задоволено вимоги усіх стягувачів в порядку черговості, встановленої Законом України «Про виконавче провадження». Після розподілу коштів в межах ВП № 58308342 станом на 15.11.2019 р. на депозитному рахунку приватного виконавця і на даний час залишаються кошти у розмірі 1 277 148,32 грн., які згідно ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають перерахунку їй, як боржнику. На даний час вона не має права відкривати нові рахунки та здійснювати будь-які перекази грошових коштів, оскільки не закінчені виконавчі провадження ВП № 57991873 та ВП 57991997, які об`єднані у зведене ВП № 57992288 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, винесені державними виконавцями Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГУУЮ у м. Києві, в провадження яких з 2013 року до передачі приватному виконавцю Карачук К.Л. і перебував вищезгаданий виконавчий лист № 2604/24484/12. Державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГУУЮ у м. Києві винесені постанова від 02.01.2019 року про накладення арешту на майно боржника та постанова від 25.02.2019 р. про накладення арешту на кошти боржника. Вказані постанови та заборони на даний час державним виконавцем не скасовані, іншого майна або коштів, на яке державним виконавцем не було накладено арешт вона не має. Ці обставини істотно ускладнюють виконання судового рішення від 02.03.2020 року по цивільній справі № 755/15122/19 та взагалі роблять його неможливим.

У поданій заяві відповідач також просить відстрочити виконання рішення до одного року з дати його роз`яснення.

За нормою частини 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2020 року ухваленим у цивільній справі № 755/15122/19 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шумського 1-Б» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внесках на утримання багатоквартирного будинку задоволено (а.с. 192-199).

Вищевказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шумського 1-Б» заборгованість за житлово-комунальні послуги з 01.02.2018 р. по 05.09.2019 року у розмірі 30 768 грн. 28 коп., інфляційні втрати у розмірі 719 грн. 50 коп., три відсотки річних у розмірі 187 грн. 57 коп., судовий збір в сумі 1 921 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн., а всього суму 35 096 грн. 35 коп.

З матеріалів справи та змісту заяви ОСОБА_1 убачається, що відповідач повний текст рішення суду отримала 18.05.2020 року, судове рішення учасниками справи не оскаржувалося.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як роз`яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

В силу зазначеної норми процесуального права роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Відповідач у поданій заяві з посиланням на норму ст. 271 ЦПК України просить роз`яснити рішення суду з питань порядку його виконання, вказуючи на те, що стосовно неї, як боржника, перебувають на виконанні в Дніпровському районному відділі ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавчі провадження ВП № 57991873 та ВП 57991997, які об`єднані у зведене ВП № 57992288, з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, в яких постановами держаного виконавця від 02.01.2019 р. та від 25.02.2019 року відповідно накладено арешт на майно боржника та арешт коштів боржника, через що вона не може відкривати нові рахунки та здійснювати перекази грошових коштів, разом з тим, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. станом на 18.07.2019 р. у повному обсязі виконаний виконавчий лист № 2604/24484/12 виданий 07.10.2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва за яким була реалізована спадкова квартира на електронних торгах, за рахунок коштів якої задоволено вимоги всіх стягувачів та в межах виконавчого провадження № 58308342 станом з 15.11.2019 р. на депозитному рахунку приватного виконавця залишаються кошти у розмірі 1 277 148,32 грн., як залишок коштів від реалізованого нерухомого майна, які згідно ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають перерахунку їй, у зв`язку з чим вказані обставини ускладнюють виконання рішення суду № 755/15122/19.

Проте зазначені питання під час розгляду справи не заявлялися, як позовні вимоги, тому не були предметом судового розгляду, у зв`язку з чим в порядку положень пунктів 1-3 ч. 7 ст. 265 ЦПК України не вказувалося про порядок і строк виконання рішення, надання відстрочення або розстрочення виконання рішення, забезпечення виконання рішення, щодо цих питань рішення суду не ухвалювалося, тож відсутні підстави для роз`яснення судового рішення в порядку ст. 271 ЦПК України.

За нормою частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішення суду було ухвалене на основі повного і всебічного з`ясування обставин на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надавалися суду та були досліджені в судовому засіданні, при цьому питання стосовно визначення порядку та строку виконання рішення не було предметом судового розгляду.

Як убачається з тексту, рішення суду є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин та чітким викладом резолютивної частини з обґрунтуванням висновку суду по суті позовних вимог, а тому заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

У поданій заяві відповідач також просить відстрочити виконання рішення до одного року з дати його роз`яснення. Однак такі вимоги не грунтуються на положеннях чинного законодавства, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають, оскільки нормами процесуального закону при розгляді питання про роз`яснення судового рішення не передбачено можливості встановлення відстрочки виконання рішення суду.

При цьому суд роз`яснює відповідачу, що Розділом VІ Цивільного процесуального кодексу України передбачено вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Відповідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення; підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Така заява подається з дотриманням вимог процесуального закону та наданням відповідних доказів існування обставин щодо неможливості виконання рішення суду або ускладнення виконання.

Керуючись п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, ст. ст. 271, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2020 року по справі № 755/15122/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шумського 1-Б» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внесках на утримання багатоквартирного будинку та відстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2020 року.

Суддя