СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20811/18

пр. № 2/759/491/20

05 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю представника позивача позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), Служба у справах дітей Святошинської в м.Києві РДА (03148, м.Київ, вул.Гната Юри,9), Святошинський РВ ГУ ДМС України в м.Києві (03148, м.Київ, вул.Гната Юри,9) про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_4 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), Служба у справах дітей Святошинської в м.Києві РДА (03148, м.Київ, вул.Гната Юри,9), Святошинський РВ ГУ ДМС України в м.Києві (03148, м.Київ, вул.Гната Юри,9) просить позбавити громадян ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , Паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.04.2001 Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві) та малолітню ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) права користування житловим приміщенням, визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язати Святошинське РВ ГУ ДМС України в м. Києві зняти громадян ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , Паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.04.2001 Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві) та малолітню ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Позив мотивований тим, що ОСОБА_4 , відповідно до Витягів № 5798344 та № 5798164 з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з 13.06.2013року, на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

В цій же квартирі з 29.10.2013року, зареєстровано постійне місце проживання її сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та онуки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З серпня 2017року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 разом з третьої особою №1, ОСОБА_3 , виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Де сину позивача була запропонована робота, онука позивача з вересня 2017року, пішла до нової школи. Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України, відповідач з 10.02.2018року, зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 . В подальшому позивач отримавши від відповідача довіреність 25.09.2018року, зняла його з військового обліку в Україні. Таким чином з серпня 2017року, відповідач, третя особа №1, та малолітня ОСОБА_5 , проживають в Російській Федерації.

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням не чинилось.

Дані обставини підтверджуються наступним:

Відміткою в паспорті громадянина України НОМЕР_2 , про реєстрацію постійного місця проживання з 10.02.2018року, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 ; Відміткою у військовому квитку відповідача № НОМЕР_5 від 25.09.2018року, про зняття з військового обліку; Паспортом громадянина Російської Федерації від 03.08.2018року, № НОМЕР_3 на ім`я відповідача; Паспортом громадянина Російської Федерації від 03.08.2018року, № НОМЕР_4 на ім`я третьої особи №1; Відміткою в паспорті громадянина Російської Федерації від 03.08.2018року, № НОМЕР_4 на ім`я третьої особи №1, про те, що з 03.08.2018року, зареєструвала своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Позови до відповідача, в якого немає в Україні місця проживання, можуть пред`являтися за місце знаходженням його майна або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку є належним способом захисту порушених прав позивача.

Вважаю, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому ОСОБА_4 , як власник житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач позов визнає в повному обсязі, пояснює що виїхали проживати до Російської Федерації там зареєстровані.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнає в повному обсязі, пояснює що виїхала проживати разом чоловіком та малолітньою донькою до Російської Федерації там зареєстровані.

Служба у справах дітей Святошинської в м.Києві РДА в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала заяву просить ухвалити рішення в інтересах та на користь дитини.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст. 59 ЦГЖ України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

П. 4 ч. З ст. 175 КПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до Витягів № 5798344 та № 5798164 з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з 13.06.2013року, на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

В цій же квартирі з 29.10.2013року, зареєстровано постійне місце проживання її сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та онуки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З серпня 2017року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 разом з третьої особою №1, ОСОБА_3 , виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Де сину позивача була запропонована робота, онука позивача з вересня 2017року, пішла до нової школи. Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України, відповідач з 10.02.2018року, зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 . В подальшому позивач отримавши від відповідача довіреність 25.09.2018року, зняла його з військового обліку в Україні. Таким чином з серпня 2017року, відповідач, третя особа №1, та малолітня ОСОБА_5 , проживають в Російській Федерації.

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням не чинилось.

Дані обставини підтверджуються наступним:

Відміткою в паспорті громадянина України НОМЕР_2 , про реєстрацію постійного місця проживання з 10.02.2018року, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 ; Відміткою у військовому квитку відповідача № НОМЕР_5 від 25.09.2018року, про зняття з військового обліку; Паспортом громадянина Російської Федерації від 03.08.2018року, № НОМЕР_3 на ім`я відповідача; Паспортом громадянина Російської Федерації від 03.08.2018року, № НОМЕР_4 на ім`я третьої особи №1; Відміткою в паспорті громадянина Російської Федерації від 03.08.2018року, № НОМЕР_4 на ім`я третьої особи №1, про те, що з 03.08.2018року, зареєструвала своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно, до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні відповідач позов визнав, третя особа ОСОБА_3 засобами поштового звязку надіслала заяву де позов визнає, таким чином, факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), та малолітньої ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню.

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.6-13, 18, 19,77-79, 81, 89, 244-245, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), Служба у справах дітей Святошинської в м.Києві РДА (03148, м.Київ, вул.Гната Юри,9), Святошинський РВ ГУ ДМС України в м.Києві (03148, м.Київ, вул.Гната Юри,9) про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Позбавити громадян ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , Паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.04.2001 Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві) та малолітню ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) права користування житловим приміщенням та визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Святошинське РВ ГУ ДМС України в м. Києві зняти громадян ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , Паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.04.2001 Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві) та малолітню ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць