Справа № 346/2055/17
Провадження № 8/346/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

прокурора Лукашенко А. А.,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 , про перегляд рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року по справі №346/2055/17 за позовом Коломийської місцевої прокуратури в інтересах Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання недісними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування записів про право власності, повернення земельних ділянок, за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась в суд із заявою про перегляд рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року по справі №346/2055/17 за позовом Коломийської місцевої прокуратури в інтересах Нижньовербізької сільської ради ОТГ Коломийського району до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання недісними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування записів про право власності, повернення земельних ділянок, за нововиявленими обставинами. Вимоги заяви мотивує тим, що вищезгаданим рішенням задоволено позов, поновлено Коломийській місцевій прокуратурі строк позовної давності по зверненню до суду, визнано недійсним та скасовано видані їй, ОСОБА_4 : - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3198 га урочище Царина в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області серія НОМЕР_1 №270439 кадастровий номер :01:001:0434 від 24.03.2011 для ведення особистого селянського господарства; - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,5600 га по АДРЕСА_1 серія ЯЛ №270440 кадастровий номер :01:002:0233 від 24.03.2011 року для ведення особистого селянського господарства; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,7340 га по АДРЕСА_2 серія ЯЛ №270441 кадастровий номер :01:001:0435 від 24.03.2001 для ведення особистого селянського господарства; - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3500га по АДРЕСА_3 серія ЯЛ № 270442 кадастровий номер :01:001:0436 від 24.03.2011 виданий для ведення особистого селянського господарства, скасовано записи про право власності на земельні ділянки та зобов`язано її та інших відповідачів повернути земельні ділянки до земель запасу Нижньовербізької сільської ради ОТГ.

Вказує, що задовольняючи позов прокурора суд виходив з того, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 10.10.2016 року ОСОБА_7 , яка виконувала обов`язки сільського голови, визнана винною та засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч.2.ст.364 та ч.2 ст.366 КК України, в тому числі за те, що підробила рішення 30-ї сесії V-го демократичного скликання Нижньовербізької сільської ради Коломийського району від 13.07.2010 року №2009-30/2010 «Про надання дозволу на виконання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 », в подальшому підписала та скріпила відтиском печатки довідку Нижньовербізької сільської ради №843 від 10.09.2010 про те, що вона, ОСОБА_8 користувалася вказаними земельними ділянками та підробила рішення 34-ї сесії V-го демократичного скликання Нижньовербізької сільської ради від 26.10.2010 року № 2055-34/2010 «Про затвердження технічної документації зі складання державного акту на право власності на землю», яким затверджено технічну документацію по виготовленню Державного акту на право власності на земельні ділянки загальною площею1,9638 га та передано їх їй, ОСОБА_9 у власність. Земельні ділянки у неї та правонаступників вилучено лише на підставі норми ч.6 статті 82 ЦПК України. Таким чином, суд вважав встановленим, що злочин ОСОБА_7 скоєно в її та інших осіб інтересах. Оскільки такий висновок суду не відповідав фактичним обставинам справи, вона як інша особа, прав та інтересів якої стосується вирок, оскаржила його до Івано-Франківського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі вона, заявниця ОСОБА_9 покликалася на те, що земельні ділянки були передані їй в приватну власність у встановленому законом порядку, а необхідність скасування вироку Коломийського міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України викликається тим, що даним вироком створено преюдицію для цивільної справи так як ним встановлено факт незаконної приватизації нею земельних ділянок, чим порушено її законні права, свободи і інтереси.

Вказує, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуте на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, а саме за згодою учасників судового провадженні судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Фактично вирок винесено лише на підставі визнання вини ОСОБА_7 .

Зазначає, що як кожен громадянин України, відповідно до вимог ст. 118 ЗК України вона ОСОБА_8 мала право на одержання земельних ділянок у приватну власність в будь-якому населеному пункті України не являючись їх користувачем. Для приватизації нею земельних ділянок довідки про користування ними взагалі було не потрібно, оскільки приватизація відбувалася за ч.ч.6-9 статті 118 ЗК України, а тому не було потреби таку довідку підробляти. Вважає, що довідки про користування нею земельними ділянками ОСОБА_7 підписала не з метою сприяння їй, ОСОБА_4 та іншим особам в незаконній приватизації землі, а просто через необізнаність в питаннях приватизації, по аналогії з порядком приватизації земель, які перебувають в користуванні.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року їй, ОСОБА_4 відмовлено у скасуванні вироку щодо ОСОБА_7 , оскільки, на думку суду, право визнання вини та право на покарання є винятковим правом обвинуваченого, не дивлячись на те, що вирок ухвалений без дослідження обставин справи породжує наслідки для інших осіб. Вказує, що апеляційним судом встановлено, що мотиви вчинення ОСОБА_7 злочинів в її та інших осіб інтересах та характер взаємовідносин між ними кримінально-правової оцінки не отримали. Таким чином, апеляційний суд встановив, що висновок суду про вчинення злочину ОСОБА_7 «в її інтересах» не ґрунтується на доказах. В ухвалі апеляційного суду від 25 лютого 2019 року зазначено, що «в матеріалах кримінального провадження і рішенні суду немає даних про обставини, які вказують на те, що ОСОБА_8 діяла недобросовісно чи у змові з обвинуваченою. Якщо ОСОБА_4 діяла відповідно до закону, а звинувачень в іншому немає, то добросовісність набуття земельних ділянок у власність може бути доведена в порядку цивільного судочинства.»

Вказує, що після вступу в законну силу рішення суду встановлено нові обставини, а саме спростовано недобросовісність набуття нею, ОСОБА_9 земельних ділянок у власність. Таким чином, на час ухвалення судового рішення не була відома (доведена) обставина, що вона, ОСОБА_4 приватизовуючи земельні ділянки діяла у відповідності до закону, тому відкрилися істотні обставини, які не були і не могли бути відомі на час розгляду справи, що свідчать, що рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року є невірним.

Окрім того, зазначає, що Коломийська місцева прокуратура пред`явила позов в інтересах держави в особі Нижньовербізької сільської ради ОТГ. Всупереч вимогам закону Нижньовербізька сільська рада ОТГ не залучена до участі в справі в якості відповідача, хоча саме вона видала оспорювані державні акти. Доказів неналежного виконання посадовими особами Нижньовербізької сільської ради ОТГ відповідних повноважень прокурором не подано, а тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави і заява не може прийматися до розгляду. Вважає, що прокурор не подав доказів наявності у нього повноважень на подання позову в інтересах держави в особі Нижньовербізької сільської ради ОТГ, а тому підстави для представництва відсутні, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Просить суд рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року по справі № 346/2055/17 за позовом Коломийської місцевої прокуратури в інтересах Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району до неї, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування записів про право власності, повернення земельних ділянок та додаткове рішення від 02 квітня 2018 року - скасувати за нововиявленими обставинами та залишити позов без розгляду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали мотиви та вимоги заяви

Відповідач ОСОБА_3 підтримала пояснення ОСОБА_1 . та вважає, що заява останньої підлягає до задоволення.

Прокурор ОСОБА_11 заперечив щодо задоволення заяви про перегляд рішення Коломийського міськрайонного суду за нововиявленмими обставинами посилаючись на те, що заявником не зазначено жодної обставини,яка була б ново виявленою у розумінні цивільного процесуального кодексу чи позиції ЄСПЛ. Сам факт існування рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року по вказаній справі не може бути нововиявленою обставиною. Посилання заявника на вказане рішення та мотивація, що заявнику не було відомо про те, що земельна ділянка була приватизована нею у законний спосіб є абсурдним, оскільки саме даний факт заявниця (відповідач по позову) доводила у суді апеляційної та касаційної інстанції. Крім того, у вищевказаному рішенні судом не встановлено факту добросовісності (законності) набуття відповідачем земельної ділянки, а лише роз`яснено, що вказані правовідносини необхідно доводити у суді у рамках цивільного судочинства. Всі обставини вказані у заяві є лише спробою повторного перегляду тих фактів, які вже досліджувались судом.

Крім того, відповідно до ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. У своїй заяві та клопотанні заявник вказує на необхідність поновлення строку на подання заяви за нововиявленими обставинами у зв`язку із отриманням повного тексту рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року, однак необхідно зазначити що відповідно до цього ж рішення заявник був присутній на судовому розгляді у суді апеляційної інстанції, а законність отримання ним земельної ділянки було предметом доказування і доводилось заявником (відповідачем) і у жодному разі не може бути для нього нововиявленою обставиною.

Решта доводів заявника, які містяться у заяві не є нововиявленими обставинами, їм уже надано оцінку як судом першої інстанції так і у ході апеляційного розгляду, їх повторне дослідження не проводиться при перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами.

Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши доводи заяви, суд не знаходить підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1-2 ст.423ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, враховуючи вимоги законодавства, суд виходить з того, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року по справі №346/2055/17 за позовом Коломийської місцевої прокуратури в інтересах Нижньовербізької сільської ради ОТГ Коломийського району до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання недісними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування записів про право власності, повернення земельних ділянок, поновлено Коломийській місцевій прокуратурі строк позовної давності по зверненню до суду, позов задоволено, визнано недійсними та скасовано, зокрема , державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3198 га урочище Царина в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області серія НОМЕР_1 №270439 кадастровий номер :01:001:0434 від 24.03.2011, виданий ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,5600 га по АДРЕСА_3 серія ЯЛ №270440 кадастровий номер :01:002:0233 від 24.03.2011, виданий ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,7340 га по АДРЕСА_3 серія ЯЛ №270441 кадастровий номер :01:001:0435 від 24.03.2011, виданий ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3500 га по АДРЕСА_3 серія ЯЛ №270442 кадастровий номер :01:001:0436 від 24.03.2011, виданий ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язано повернути земельні ділянки загальною площею 1,9638 га, загальною вартістю 549 800 грн.: кадастровий номер :01:001:0434 площею 0,3198 га; кадастровий номер :01:002:0233 площею 0,5600 га; кадастровий номер :01:001:0435 площею 0,7340 га; кадастровий номер :01:001:0436 площею 0,3500 га - з чужого незаконного володіння Нижньовербізькій сільській раді об`єднаної територіальної громади Коломийського району та зобов"язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0434 до земель запасу Нижньовербізької ОТГ.(Т2 а.с.54-61)

З такими висновками суду погодився суд апеляційної інстанції, оскільки ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2018 року по даній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року залишено без змін (т.2. а.с.221-225).

Заявник долучає до матеріалів заяви та посилається на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року, котрою її апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченої у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України залишено без змін ( Т.3 а.с.17-24)

Заявник посилається на те, що після вступу в законну силу рішення суду встановлено нові обставини , а саме спростовано недобросовісність набуття нею земельних ділянок у власність.

Суд з твердженнями заявника не погоджується, оскільки вважає, що підстави для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Сам факт існування рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року по вказаній справі не може бути нововиявленою обставиною. У вищевказаному рішенні судом не встановлено факту добросовісності (законності) набуття відповідачем земельної ділянки, а лише роз`яснено, що вказані правовідносини необхідно доводити у суді у рамках цивільного судочинства. Більше того, судом зазначено, що справа з цього приводу перебуває на розгляді у суді.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Дані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, усі обставини щодо обґрунтованості чи необґрунтованості ухвалення рішення суду і покладених у його основу доказів, були предметом дослідження судів усіх інстанцій і їм була надана відповідна правова оцінка.

Враховуючи наведене, твердження заявника, що на час ухвалення судового рішення не була відома (доведена )обставина, що вона приватизовуючи земельні ділянки діяла у відповідності до закону не заслуговує на увагу, як і посилання на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Фактично, вимоги заявника зводяться до того, щоб поставити під сумнів рішення суду, яке вступило в законну силу і подавши таку заяву, намагається ще раз переглянути судове рішення, після того, як воно було предметом розгляду в апеляційній інстантанції, що суперечить і практиці Європейського суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як наголосив Європейський Суд з прав людини у справі "Пономарьов прти України" від 03 квітня 2008 року «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципуres judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення» (п.40 мотивувальної частини зазначеного рішення).

У справі "Совтрансавто -Холдинг прити України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що «одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів. Судова система, в якій існувала процедура внесення протесту, а відтак можливість неодноразового скасування остаточного судового рішення як це було встановлено у цій справі, не відповідає як така принципу правової певності, який становить один з основних елементів верховенства права в сенсі статті 6 § 1 Конвенції»( пункт 72,77 мотивувальної частини рішення від 06.11.2002року ).

Відтак, викладене заявником обґрунтування для перегляду рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року не містить жодних ознак нововиявлених обставин і не може бути підставою для задоволення заяви.

Як зазначено в ст. 429 ЦПК УКраїни за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити вказане судове рішення в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Поновити строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2018 року по справі №346/2055/17 за позовом Коломийської місцевої прокуратури в інтересах Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності не земельні ділянки, скасування записів про право власності, повернення земельних ділянок, за нововиявленими обставинами відмовити, та залишити рішення суду в силі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05.06.2020р.

Суддя Беркещук Б. Б.