справа № 462/3319/20
Провадження № <Номер провадження>
УХВАЛА

10 червня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 09.06.2020 року звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 17150,62 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником 09.06.2020 р. заявлено вимогу про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.06.2017 р. по 30.04.2020 р., що свідчить про те, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернувся поза межами строку позовної давності.

Крім того, з наданої ЛКП «Залізничнетеплоенерго» відомості про нарахування та оплату послуги з центрального опалення та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 не вбачається коли останній раз здійснювалась оплата послуги, заборгованість по якій виникла ще до червня 2017 року.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» слід відмовити.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу ЛКП «Залізничнетеплоенерго» не повертається.

Керуючись ст.163- 166,258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Постигач О.Б.