Номер провадження 2/243/1753/2020
Номер справи 243/5060/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» червня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області КОЛЕЙЧИК Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ДОРОШКЕВИЧ Віри Леонідівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивач до суду надала Заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити виконання виконавчого напису №4750, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. від 30 березня 2020 року щодо звернення стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2 до розгляду справи по суті, яку обґрунтувала тим, що вона має кошти на одному з рахунків, який відкрито в АТ КБ «Приватбанк» та на який вона отримує соціальні виплати. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання напису до вирішення справи по суті.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що Заява ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як вбачається з положень п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснює п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторін у справі.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошенко В.Л. № 61691498 від 02 квітня 2020 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника, крім тих коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Таким чином, у суду не має підстав зупиняти виконання виконавчого напису №4750, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. від 30 березня 2020 року щодо звернення стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2 до розгляду справи по суті, оскільки ОСОБА_2 не надано доказів, що грошові кошти стягуються зі спеціального рахунку на які надходять соціальні виплати, та взагалі не надано доказів того, що забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

За таких обставин, суд, прийшов до переконань, що вимоги ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог Заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області КОЛЕЙЧИК Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ДОРОШКЕВИЧ Віри Леонідівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Ухвалу суду складено 16 червня 2020 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова