КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року

м. Київ

справа №367/540/20

провадження №22-ц/824/6848/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2020 року /суддя Карабаза Н.Ф./

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «РВС Банк», державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Крилової Наталії Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до з вимогами про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків. /а.с. 26/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки тому, що позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів». Позивач у даній справі виступає в якості споживача фінансових послуг - кредитування. Також вказував на те, що вимога про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та житловий будинок, що розташований на ній є передумовою застосування інших способів захисту порушеного права, то це вважається однією вимогою, і відповідно, судовий збір належить сплачувати як за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 840 грн. Аналогічні позиції викладені в Постановах Великої Палати у справах №761/24881/16-ц, №640/21330/18. Таким чином, незважаючи на усунення недоліків, суд дійшов помилкових висновків про повернення позову.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи, з огляду на категорію справи, характер позовних вимог та значимість цієї справи для нього.

Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, з огляду на таке.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Таким чином, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд створив учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

З огляду на вказане, а також ураховуючи те, що сторони у справі вже надали аргументи щодо поданої апеляційної скарги, остання розглядається без повідомлення та виклику учасників справи.

Отже, оскільки ЦПК України передбачає можливість розгляду справи у письмовому провадженні без виклику учасників справи, аргументи про розгляд справи за участю сторін у справі є непереконливими, тому відсутня необхідність у виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Представник АТ «РВС Банк» звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що між сторонами у даній справі виник спір у зв`язку із зверненням стягнення АТ «РВС БАНК» на предмет іпотеки ОСОБА_1 шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорі іпотеки. Проте, іпотекодавець (майновий поручитель) не є споживачем фінансових послуг, адже не отримує фінансову послугу, а лише несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Договір іпотеки є додатковим, акцесорним зобов`язанням, яке забезпечує належне виконання основного зобов`язання та виникає за умови існування основного, тому сторона такого договору не є споживачем, оскільки вказаний договір не направлений на задоволення потреб іпотекодавця. ОСОБА_1 звернувся до суду у зв`язку з порушення його прав як майнового поручителя - іпотекодавця. Спір щодо порушення прав ОСОБА_1 , як позичальника, зокрема про визнання недійсним кредитного договору, розірвання кредитного договору, визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим тощо, не є предметом спору у даній справі.

Державний реєстратор Гостомельської селищної ради Київської області Крилова Н.М. отримала ухвалу про відкриття письмового провадження 13.05.2020 р., з відзивом не зверталась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.01.2020 р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за кожну вимогу немайнового характеру по 840 грн.

Судом першої інстанції наголошено позивачу на тому, що в даних правовідносинах він не виступає в якості споживача в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому він не має пільг, передбачених вказаним законом.

На виконання вимог суду, позивачем направлено заяву про усунення недоліків, надано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 840 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України про те, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановивши, що позивачем заявлено п`ять вимог немайнового характеру, водночас судовий збір сплачено лише за одну, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невиконання вимог ухвали.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не надано оцінки тому, що позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів» і водночас позивач у даній справі виступає в якості споживача фінансових послуг - кредитування, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на таке.

На виконання вимог суду, позивач погодився з необхідністю сплати судового збору, сплативши 840 грн за одну вимогу немайнового характеру.

Окрім того, ОСОБА_1 звернувся до суду у зв`язку з порушення його прав як майнового поручителя - іпотекодавця, оскаржує реєстраційні дії, не обґрунтовуючи при цьому доводи позову порушенням ЗУ «Про захист прав споживачів» а тому підстав для звільнення його від сплати судового збору не має.

В частині щодо посилання апелянта на правову позицію, викладену в Постанові Великої Палати у справі №640/21330/18, колегія суддів вказує таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/21330/18, адміністративне провадження № К/9901/28031/19 досліджував питання щодо особливостей сплати судового збору при «об`єднанні» декількох вимог немайнового характеру, а саме: «скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення» та «зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення».

Системний аналіз частини першої статті 6 Закону «Про судовий збір», частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Процесуальна вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою, а отже, оплачується судовим збором як за одну вимогу немайнового/майнового характеру.

Водночас, в даному випадку, позивачем заявлено вимоги, щодо двох об`єктів нерухомості:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50567051 від 03.01.2020 14:56:48 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50567904 від 03.01.2020 15:34:28, прийняті державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Наталією Миколаївною.

2. Скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно за АТ «РВС БАНК» на земельну ділянку кадастровий номер: :01:118:0114 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108) та розташований на ній житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Скасувати запис про право власності № 34960680 на земельну ділянку кадастровий номер: :01:118:0114, площею 0.0957 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за Акціонерним товариством «РВС Банк».

4. Скасувати запис про право власності № НОМЕР_1 на житловий будинок, загальною площею 156,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108), зареєстрованого за Акціонерним товариством «РВС Банк».

5. Поновити за ОСОБА_1 відомості про право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:118:0114 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108 ) та розташований на ній житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108).

Зазначені вимоги хоч і пов`язані між собою, водночас є окремим процесуальними діями, кожна з них буде розглядатись судом окремо. Саме такі вимоги вважав позивач доречними, звертаючись з позовом до суду, і кожна з них має значення для поновлення його прав.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: