Справа № 307/3665/19
Провадження № 2/307/352/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дубівська селищна рада про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та проживання в ньому,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на проживання у будинку АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що з 1966 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і постійно проживає у власному будинку АДРЕСА_1 , який разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, належить йому на правах власності.

Окірм нього та дружини у будинку зареєстровані їхній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її донька від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та їхній спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У серпні 2016 року відповідачка ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_7 переїхала до своїх батьків та забрала все майно, яке було придбане нею та їхнім сином.

21.09.2017 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між його сином та відповідачкою ОСОБА_8 . Відповідачі більше трьох років не проживають в їхньому будинку.

Будь-якої домовленості між ними з дружиною з одного боку та відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з другого боку про збереження за ними житлової площі за період відстуності їх по місцю паспортної реєстрації не було та не існує ні у письмовому, ні в усному порядку по даний час.

Паспотна реєстрація відповідачів у нашому з дружиною будинку перешкоджає йому у здійсненні його прав та інтересів щодо ведення й підтримання дворогосподарства, не дає можливості в повній мірі використовувати їхнє з дружиною право володіння, користування будинком, обслуговування та розпорядження ним.

Він не може отримувати субсидію, оскільки вона залежить від кількості осіб, які зареєстровані у будинку та сукупності їх доходів.

Відповідачі відмовляються від зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відстуності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити згідно чинного законодавства.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник третьої особи Дубівської селищної ради у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтями 319, 321, 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій він збудував житловий будинок та 22.01.1975 р. отримав на підставі рішення виконкому Дубівської селищної ради депутатів трудящих у право власності на нього.

Із довідки Дубівської селищної ради № 1452 від 04.03.2019 р. вбачається, що згідно рішення сесії Дубівської селищної ради № 259 від 18.12.2008 р. земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1 - одна і та ж.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним та припинення правовідношення.

Відповідно до довідки Дубівської селищної иради № 1453 від 04.03.2020 р. за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані громадяни ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та особи, які зареєстровані, але фактично не проживають: невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онучка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та правнук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира, що передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше року не проживають у належному позивачу житловому будинику АДРЕСА_1 , та будь-яких поважних причин, які б перешкоджали їм проживати у даному будинку не наведено, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на проживання в будинку, що належить позивачу.

За таких обставин позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Тому, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованих у АДРЕСА_1 , такими, що втратили право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 03.06.2020 року.

Головуючий В.І. Гримут