КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-вк/824/113/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року місто Київ

справа №824/97/20

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ головуючого судді: Борисової О.В.

за участю секретаря судового засідання -Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 21 лютого 2020 року, ухваленого у складі одного третейського судді Логош Т.В., у справі №1/20 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до Київського апеляційного суду з заявою, в якій просила видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 21 лютого 2020 року у справі за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву обґрунтовувала тим, що 31 січня 2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №СК50/020/18/129/04СЗ, відповідно до якого Кредитна спілка «СуперКредит» зобов`язалась надати позичальнику фінансовий кредит в сумі 20000 грн.

Вказувала, що 31 січня 2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №СК50/020/18/129/04СЗ, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед Кредитною спілкою «СуперКредит» за виконання зобов`язань за договором кредиту.

Зазначала, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 21 лютого 2020 року позов Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 24181,70 грн. задоволено.

Посилаючись на те, що вказане рішення на даний час ОСОБА_1 не виконано, Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.485 ЦПК України неявка сторін, чи однієї сторони, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Таким чином, суддя вважає за можливе розглядатизаяву за відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів заяви, 31 січня 2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит», ОСОБА_2 , як позичальником та поручителями: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК50/020/18/129/04СЗ, відповідно до п.1.1.якого позивач зобов`язавсянадати позичальнику кредитпо типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) 20000грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості (а.с.5-6).

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 31 січня 2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №СК50/020/18/129/04СЗ, відповідно до п.1.1. якого поручитель зобов`язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язаньпо кредитному договору кредитної лінії та додатками до нього (а.с.9).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 21 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит»:

суму нарахованих процентів станом на 18 лютого 2020 року в розмірі 14389,58 грн.;

суму простроченого тіла кредиту у розмірі 6238,92 грн.;

суму понесених витрат на листування у розмірі 31,00 грн.;

суму сплаченого третейського збору у розмірі 2000 грн.;

суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1522,20 грн., що разом складає суму коштів у розмірі 24181,70 грн. (а.с.3-4).

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 ЦПК України.

Статтею 486 ЦПК України визначено виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а саме у разі якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язкиосіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави визначені у ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ст.2 вказаного Закону третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Частиною 5 Закону визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Вказане рішення набрало законної сили, доказів оскарження рішення третейського суду з підстав, передбачених цим Законом, суду надано не було.

Згідно з ст.55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Доказів добровільного виконання рішення третейського суду сторонами надано не було.

Законом України «Про третейські суди» передбачено, що третейські суди можуть розглядати будь-які спори, за винятком зокрема тих, які випливають з договору споживчого кредиту і за своїм змістом пов`язані із захистом прав споживачів банківських послуг.

Суб'єктами правовідносин споживчого кредитування є споживач послуг з надання кредиту та банк.

Разом з тим, порука є способом забезпечення зобов`язаньборжника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають з кредитного договору.

Оскільки рішення третейського суду приймалося відносно поручителя, який за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а навпаки, забезпечує відповідальність боржника у договорі споживчого кредиту, тому дія Закону України «Про захист прав споживачів» на нього не поширюється.

Отже, зазначена справа підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди».

Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок», приймаючи рішення у вищевказаній справі, діяв в межах своєї компетенції, в межах третейських угод, які містяться у третейській угоді від 31 січня 2018 року та у п.4.2. договору поруки, які боржником не оскаржені в судовому порядку та не скасовані на день розгляду заяви.

Із наданих суду документів вбачається, що місцем знаходження третейського суду є: містоКиїв, вул. Печерський узвіз, 5, кім. 303, а тому заява подана до Київського апеляційного суду в порядку передбаченому ч.2 ст.483 ЦПК України.

Строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущений.

Склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

Боржником ОСОБА_1 не надані пояснення у справі, не наведені обставини, які свідчать про наявність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 21 лютого 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1051 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 260-261, 483-487 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 21 лютого 2020 року - задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 21 лютого 2020 року, ухваленого у складі одного третейського судді Логош Т.В., у справі №1/20 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит»:

суму нарахованих процентів станом на 18 лютого 2020 року в розмірі 14389 грн. 58 коп.;

суму простроченого тіла кредиту у розмірі 6238 грн. 92 коп.;

суму понесених витрат на листування у розмірі 31 грн. 00 коп.;

суму сплаченого третейського збору у розмірі 2000 грн.;

суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1522 грн. 20 коп., що разом складає суму коштів у розмірі 24181 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого листа в розмірі 1051 грн.

Дані сторін третейського спору:

Боржник: ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Стягувач: Кредитна спілка «СуперКредит» (02141, містоКиїв, пр. П. Григоренка, 39б, оф. 123, , IBAN НОМЕР_2 , в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2020 року.

Суддя: О.В. Борисова