справа № 370/1568/19 головуючий у суді І інстанції - Косенко А.В.
провадження № 22-ц/824/4677/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 серпня 2009 року у розмірі 120 461 грн. 16 коп. станом на 31 березня 2019 року, яка складається з наступного: - 2 871 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом, 117 589 гр. 67 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 06 серпня 2009 року по 30 травня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 серпня 2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміру 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 серпня 2009 року у сумі 2 871 грн. 49 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що 06 серпня 2009 року відповідачу було відкрито картковий рахунок та 21 серпня 2009 року нею було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». У вказаній довідці зазначено, що базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 2,5 % на місяць, а також визначено порядок нарахування пені та встановлено розмір штрафів. Тобто, при укладенні кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору. Суд першої інстанції не вказав у своєму рішенні, чому він не взяв до уваги даний доказ як підтвердження ознайомлення клієнта з умовами кредитування. Підписана відповідачем довідка про умови кредитування і є Тарифами по кредиту. Доказів того, що відповідач була ознайомлена з іншими тарифами, ніж ті, що були долучені до позовної заяви, відповідачем не надано. Рішення суду щодо не ознайомлення відповідача з Тарифами ґрунтується на припущеннях. Позивач також посилається на постанови Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 750/6058/17-ц, від 23 грудня 2019 року у справі № 572/1169/17.

Отже, рішення суду першої інстанції переглядається в частині відмови у стягненні відсотків.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 21 серпня 2009 року ОСОБА_1 підписала заяву, відповідно до якої відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що 06 серпня 2009 року було відкрито рахунок (а.с.10).

Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «Приватбанк», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 06 серпня 2009 рокустаном на 31 березня 2019 року складає 120 461 грн. 16 коп., з яких: - 2 871 грн. 49 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 117 589 грн. 67 коп. - заборгованість за відсотками за період з 06 серпня 2009 року по 30 травня 2018 року (а.с.6).

Ухвалюючи рішення про відмову у стягненні відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати обумовлення сторонами у письмовому вигляді ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Апеляційний суд погоджується в цій частині з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що 06 серпня 2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік. Позивач просить стягнути на його користь заборгованість по тілу кредиту та заборгованість за відсотками.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, що стосується заборгованості по тілу кредиту, і в цій частині рішення суду відповідачем не оскаржується.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» посилається на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій зазначено, що базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 2,5 % на місяць, а також визначено порядок нарахування пені та встановлено розмір штрафів. Позивач вказує на те, що при укладенні кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка міститься в матеріалах даної справи, на яку посилається банк, не містить даних, які персоніфікують особу відповідача. Так, у довідці не зазначено ані прізвища, імені, по батькові відповідача, ані його паспортних даних, ані ідентифікаційного номера, ані будь-яких інших даних, за наявності яких можна ідентифікувати позичальника, який її підписав. У зв`язку з цим, надану суду довідку не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06 серпня 2009 року шляхом підписання заяви-анкети. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користування кредитними коштами.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що 06 серпня 2009 року відповідачем підписано довідку про умови кредитування, в якій погоджено інші істотні умови договору.

Апеляційний суд також не може прийняти до уваги додану до апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» виписку за період з 01 січня 1999 року по 18 січня 2020 року з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На момент подачі позовної заяви вказаний доказ був наявний у позивача, однак, він не подав його до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» не навів об`єктивних та поважних причин, які перешкодили йому подати зазначений доказ у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення відсотків відповідають фактичним обставинам справи та доводами апеляційної скарги не спростовуються, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, а, відтак, апеляційним судом не переглядалося.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 18 червня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.