Справа № 727/9279/19
Провадження № 2/727/115/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю:

- секретаря судового засідання Ільчук М.В.

сторін по справі:

- позивача ОСОБА_1

- відповідача ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що він з відповідачкою ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася у них донька ОСОБА_3 . Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року з нього стягнуто на користь відповідачки, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку. 29.09.2016 року він уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_1 . Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_1 у них народилася донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої на підставі рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 22.05.2019 року, що залишене в силі постановою Чернівецького Апеляційного суду від 23.07.2019 року він зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, За даним рішенням він зобов`язаний сплачувати кошти на утримання дружини, ОСОБА_1 - 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою - ОСОБА_1 3-х річного віку. На сьогоднішній день вони фактично припинили шлюбні стосунки з ОСОБА_1 , проживають окремо. Враховуючи те, що його сімейний та матеріальний стан змінився у зв`язку з тим, що він змушений орендувати квартиру для власного проживання, за яку сплачує орендну плату в розмірі 2000,00 грн., сплачує комунальні платежі за проживання в орендованій квартирі (в літній період 1100,00 грн., в зимовий період 3600,00 грн.); також зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дружини - ОСОБА_1 та доньки - ОСОБА_1 , а також, те що аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на утримання доньки - ОСОБА_3 та аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу на утримання доньки - ОСОБА_1 - не забезпечують справедливого балансу між його правами як платника аліментів та матеріальним забезпеченням його дітей, вважає що все це є правовою підставою для зменшення розміру аліментів. Також, з моменту вирішення судом питання про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_3 у нього значно погіршився стан здоров`я, у зв`язку із загостренням хронічних захворювань та появою нових діагнозів, він змушений періодично проходити лікування та обстеження, що вимагають затрат та значних коштів, що підтверджується медичними документами та чеками. Згідно з декларацією за 2018 рік, яку подала відповідачка ОСОБА_2 , її заробітна плата складає 194893,00 грн., що на місяць складає 16241,08 грн., а розмір аліментів, що він сплатив на утримання доньки - ОСОБА_3 складає 28681,00 грн. Зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх і видів заробітку (доходу). Просить зменшити розмір аліментів визначених рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року, що залишене в силі постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у складі Верховного суду України від 09.08.2018 року та стягувати з нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 16.09.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено по справі судове засідання (а.с.36).

Відповідачем ОСОБА_2 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що розмір аліментів до стягнення визначений рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці вже був зменшений рішенням Апеляційного суду Чернівецької області, із цього приводу позивач уже звертався до суду, і розмір аліментів було зменшено з 1/3 на ј частку його заробітку. Позивач не турбується про стан здоров`я їньої дитини, про фінансове становище, не приймає участі у вихованні і навчанні дитини, хоча сам відпочиває на морі, проте жодного разу не запропонував взяти з собою їхню доньку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог про зменшення аліментів за безпідставністю, судові витрати покласти на рахунок позивача (а.с.43-47).

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, заперечення проти позову відповідача суперечать міжнародному праву та чинному законодавству України. Просить не брати до уваги обставини викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с.115-118).

04.11.2019 року відповідачем ОСОБА_2 до суду подано заперечення, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог зазначивши, що позивач не піклується про рівні права своїх доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_6 виховується і росте в повній сім`ї, а ОСОБА_5 позбавлена такої можливості, а прагне любими способами зменшити повторно розмір стягуваних аліментів (а.с.119-122).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та в запереченнях на відзив на позовну заяву, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року у справі №726/2210/16 позивачу уже зменшено розмір аліментів, що стягувались на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.05.2016 року на утримання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 на 1/4 частку заробітку позивача. На даний час дочка росте, відвідує садочок та готується до школи, а тому потребує правильного харчування, постійного оновлення одягу, витрати з віком дитини тільки збільшуються. Окрім офіційної плати за відвідування садочка, вона щомісячно здає кошти у батьківський комітет садочка і групи, з метою надання допомоги колективу садочка для ефективного і безперервного виховання і навчання дітей, в тому числі і доньки ОСОБА_5 . З метою якісної підготовки їхньої спільної доньки ОСОБА_5 до школи, вона постійно купляє їй розвиваючі книги, придбала ноутбук, щоб забезпечити адаптацію ОСОБА_5 до електронних навчально- розвиваючих носіїв. Коли дитина хворіє, це зумовлює додаткові фінансові витрати на придбання ліків, вартість яких з кожним днем зростає. З метою загартування, зміцнення імунітету та покращення загального стану здоров`я ОСОБА_5 влітку вони їздили на море, що потребувало значних коштів. Позивач ОСОБА_1 також регулярно покращує своє здоров`я на морі, але жодного разу не запропонував взяти з собою їхню спільну доньку ОСОБА_5 . За рекомендацією лікаря вона придбала ортопедичний матрац, підліткове ліжко та дитячий диван-ліжко, щоб забезпечити правильний розвиток постави у доньки та уберегти її від хвороб хребта. Позивач жодного разу не потурбувався про здоров`я дитини та їхнє фінансове становище, не приймає ніякої участі у вихованні і навчанні ОСОБА_5 ; не надає ніякої додаткової матеріальної та фінансової допомоги на утримання у скрутні життєві моменти, просто залишає їх поза увагою, при цьому виправдовується погіршенням стану власного здоров`я, що є тільки підставою для зменшення суми відрахувань на утримання доньки ОСОБА_5 . Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам`янець-Подільського міського районного суду Хмельницької області від 18.07.2016 року розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року скасовано рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.04.2017 року (а.с.12-14), зменшено розмір стягуваних з позивача ОСОБА_1 аліментів за рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці з 1/3 на ј частку його заробітку (а.с.10-11).

Постановою Верховного суду від 09.08.2018 року, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року залишено без змін.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 23.07.2019 року, рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.05.2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 768,40 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. скасовано, в решті залишено без змін (а.с.15-19).

В подальшому позивач зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_1 , у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 29.09.2016 року за актовим записом №1620 (а.с.26).

Під час перебування позивача у зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_1 у них народилася донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.05.2019 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення розміру стягнення аліментів - задоволено частково; стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_1 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно; стягнуто з з позивача ОСОБА_1 кошти на утримання дружини ОСОБА_1 , в розмірі 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 3-х річного віку; стягнуто судові витрати (а.с.12-14). Постановою Чернівецького Апеляційного суду від 23.07.2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.05.2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 768,40, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. скасовано, врешті рішення залишено без змін (а.с.15-19).

У відповідності до паспорта громадянина України НОМЕР_2 , місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.6-7), що також підтверджується контрактом №163/16 про проходження служби цивільного захисту від 11.04.2016 року, згідно якого місце проживання позивача зазначено: АДРЕСА_4 (а.с.103).

Проте, суд критично оцінює наданий позивачем доказ - договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 02.01.2019 року, згідно якого орендодавцем є батько позивача ОСОБА_7 , а орендарем позивач, при цьому в цьому ж таки договорі оренди зазначено: «орендаря ОСОБА_1 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 », тобто позивач як орендар, орендував квартиру в якій було його місце проживання зареєстроване станом на 02.01.2019 року (а.с.20-21). Згідно додатку №2 «Орендні платежі» до договору оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 02.01.2019 року, місячна орендна плата складає 2000,00 грн. та вноситься на рахунок орендодавця після підписання договору оренди, проте позивачем не надано суду доказів на підтвердження зазначених обставин перерахування коштів на рахунок орендодавця з часу підписання даного договору (а.с.22).

Також, позивачем на підтвердження обставин зазначених в позовній заяві про поганий стан здоров`я, надано: висновки Обласного медичного діагностичного центру станом на 28.05.2016 року, 30.05.2016 року; комп`ютерну томографію Міської клінічної лікарні №3 попереково-крижового відділу хребта від 26.09.2018 року; витяг з медичної карти стаціонарного хворого № НОМЕР_3 КМУ «Міська лікарня №4» про перебування на стаціонарному лікуванні з 27.09.218 року по 09.10.2018 року; протокол ультразвукового дослідження КМУ «Міська лікарня №4» (а.с.27 -30, 107-108, 125-126, 151-153), що не можуть бути доказом поганого стану здоров`я, який може слугувати для зменшення розміру аліментів, оскільки з довідки Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області №03/4673 від 24.10.2019 року вбачається, що майор служби цивільного захисту ОСОБА_1 на протязі 2017-2019 років до сектору медичного забезпечення та медико - біологічного захисту зі скаргами на погіршення стану здоров`я і за отриманням санаторних - курортних путівок не звертався. За результатами щорічного профілактичного медичного огляду від 01.10.2019 року за висновком невропатолога, діагноз: хронічна правобічна н/грудна радикулопатія, стійка ремісія, яка не є протипоказанням щодо виконання обов`язків за посадою (а.с.104).

Позивачем надано до позовної заяви копії квитанції про придбання ліків в аптечних пунктах станом з 28.09.2018 року по 03.10.2018 року, проте не зазначено ким було придбано дані ліки та відсутні посилання на докази стосовно призначення зазначених ліків саме позивачу та необхідності їх придбання (а.с.30-31).

Відповідно до довідки про доходи АРЗ СП УДСНС України у Чернівецькій області від 30.08.2019 року, позивач ОСОБА_1 займає посаду старшого викладача-методиста, загальна сума доходу за період з січня 2019 року по липень 2019 року становить 98838,00 грн., без врахування аліментів становить 75525,13 грн. (а.с.32) згідно декларації за звітний період 2016 року розмір доходу становить 50426,00 грн., за звітний період 2107 року становить 62335,0 грн., за звітний період 2018 року становить101213,00 грн. (а.с.81-101), тобто доходи позивача ОСОБА_1 за період з 2016 року по 2018 рік зросли.

Згідно копій розписок (а.с.127-132) позивач ОСОБА_1 сплачує аліменти за рішенням суду на дитину ОСОБА_1 та дружину не за виконавчим провадженням, а ним обрано інший спосіб сплати аліментів; також позивач оплачує комунальні послуги за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.133-138).

Згідно довідки №02-05/581 від 01.11.2019 року, відповідач - старший лейтенант цивільного захисту Божевільна А.В., проходить службу на посаді фахівця Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Чернівецької області з 10.03.2010 року (а.с.109), її загальна сума доходу за період жовтень 2019 року складає 11513,72 грн. (а.с.110), згідно декларації, заробітна плата за 2018 рік становить 194893,00 грн. (а.с.140-144).

Крім того, відповідач надала суду копію медичної книжки ОСОБА_3 відповідно до якої вбачається, що дитина хворіла, з приводу чого відповідачка відвідувала лікаря та за призначенням проводила діагностику та купляла ліки для малолітньої ОСОБА_3 в період часу з 03.05.2017 року по даний час (а.с.48-60).

На підтвердження витрат здійснених відповідачкою на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 надано також копію звіту про витрачені батьківські кошти ДНЗ №41 ЦРД «Пізнайко» за третій квартал 2019 року, копію звіту про витрачені батьківські кошти групи №10 «Калинонька» за третій квартал 2019 року, копії чеків про придбання для малолітньої дитини місця для сну (ліжка з матрацом), копії чеків про витрачені кошти на оздоровлення на морі; оплату коштів на утримання дитини в дитячому садочку, канцелярські приладдя, копії квитків потрачених коштів на дозвілля в: Чернівецькому академічному обласному театрі ляльок, Чернівецькій філармонії, Палаці кіно, Атракціони в Центральному парку культури і відпочинку ім.Т.Г.Шевченка (а.с.62-79).

Попри це, суд критично оцінює придбання відповідачкою ноутбука саме для потреб малолітньої дитини в такому віці для забезпечення адаптації до електронних навчально-розвиваючих носіїв (а.с.111), оскільки а такому віці є інші електронні види розвиваючих носіїв (іграшок), що відповідають віковій категорії малолітньої дитини.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На час подання позовної заяви до суду було визначено ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Статтею 182 ч.2 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Передбачено ч.1 ст. 183 СК України, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 183, 184 СК України).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, посилається на зміну сімейного стану, зменшення доходу у зв`язку з сплатою аліметів; проживання в орендованому житлі, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , а також на теперішній час має дружину та ще одну малолітню дитину, на яких сплачує аліменти, що потребує додаткових матеріальних витрат.

Судом достовірно встановлено, що матеріальний стан позивача не погіршився, а навпаки покращився, оскільки розмір його заробітної плати значно підвищився згідно декларацій про доходи з 2016 року по 2018 рік. Згідно обставин, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України викладеній в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт зменшення доходу у зв`язку зі сплатою аліментів на двох малолітнійх дітей та дружину, погіршення стану здоров`я з віком, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно п. п. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За таких обставин суд приходить до висновку, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на матеріальному утриманні відповідача; позивач має на утриманні ще малолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; є особою молодого віку,, працездатним, утримань по кредитних зобов"язаннях не має, може сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року, яким вже було зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів за рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 12.05.2016 року з 1/3 на 1/4 частку його заробітку, яке залишено в силі постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 09.08.2018 року.

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження зміни майнового стану позивача після ухвалення рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року, яким вже було зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів за рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 12.05.2016 року в сторону погіршення у результаті втрати роботи або неможливості працювати за станом здоров`я, оскільки позивачем підписано з Управлінням ДСНС України у Чернівецькій області контракт на п`ять років, його стан здоров`я не перешкоджає виконанню його трудових обов`язків та зміна стану здоров`я не впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному - зменшеному розмірі; позивачем також не надано доказів покращення майного стану відповідача; відсутні посилання на докази, що порушено права дружини ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_6 на належне утримання від позивача, оскільки з копій розписок вбачається, що позивач сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 та дружини ОСОБА_1 . Таким чином, відсутні підстави для зменшення розміру аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 150, 157, 181, 182, 183, 191, 192, 273 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, зокрема: зменшенні розміру аліментів визначених рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року, що залишене в силі постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у складі Верховного суду України від 09.08.2018 року та стягненні з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначені вище процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 29.05.2020 року.

Суддя Слободян Г.М.