У Х В А Л А

іменем України

04 червня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., ТзОВ «Глобал Строй-3», ТзОВ «ЄВРО-КЛІНТ», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

До суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , та заборони ОСОБА_3 проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договору застави (іпотеки) та іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що предметом позову є оскарження договору купівлі-продажу майнових прав між ТОВ «Київмонтажбуд» та ОСОБА_2 , оскільки на підставі цього договору відбулося подальше відчуження спірного приміщення ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (договір купівлі -продажу нежитлового приміщення від 25.07.2019), яку залучено в якості третьої особи. Саме з цього приводу позивач звернулася до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення. 03.08.2019 було відкрито кримінальне провадження (де позивач є потерпілою) по факту заволодіння приміщенням внаслідок шахрайських дій, майнові права на яке належить ОСОБА_1 , чим спричинені останній збитки. В ході досудового розслідування було встановлено, що нежитловим приміщенням шахрайським шляхом заволоділи невстановлені слідством особи шляхом укладення договору купівлі - продажу вказаного приміщення 25.07.2019. Крім того, будучи допитаною в якості потерпілої, пояснила, що за період з березня 2018 року по лютий 2019 року в спірному приміщенні було виконано коштовний ремонт, при цьому на всі використані будівельні та оздоблювальні матеріали в неї наявні товарні чеки, на встановлені прилади обліку електроенергії та холодної води є технічні паспорти. Перебування приміщення в стані ремонту підтверджується протоколом огляду місця події від 30.07.2019. 30.07.2019 був здійснений рейдерський захват нежитлового приміщення, під час протиправних дій виламали замки на дверях, зірвали ролети, двері. Факт злому підтверджується і показаннями ОСОБА_3 . На даний час ОСОБА_3 уникає обов`язку з`явитися для опису майна та передання його на відповідальне зберігання, незважаючи на ухвалу слідчого. Але якщо правоохоронними та судовими органами буде встановлено непричетність останньої до шахрайських дій та її буде визнано добросовісним набувачем, вона у законний спосіб зможе захистити свої права. Проте майнові права позивача також охороняються законом і мають бути захищені від злочинних та протиправних посягань. Позивач вклала сімейні заощадження в ремонт цього приміщення під салон - перукарню, при цьому якщо спірне приміщення буде здано в оренду з іншим цільовим призначенням, специфічний ремонт та обладнання «під перукарню» буде знищено або знеціниться , що унеможливить повернути своє майно в первісному вигляді. При цьому, не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та завдати заявнику значної шкоди, оскільки є ризик повторного відчуження майна на користь третіх осіб, здійснення ремонту, зникнення майна, що в подальшому може призвести до неможливості відновлення порушеного права позивача у разі задоволення її позову у вказаній справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Встановлено, що матеріали позовної та заяви про забезпечення позову містять докази на підтвердження обставин здійснення відповідачем чи іншими особами фактичних дій, спрямованих на заподіяння шкоди житловим правам та інтересам позивача.

Суд дає оцінку доводам заяви про забезпечення позову та доказам на підтвердження наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та враховує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Посилання позивача в заяві на потенційну можливість відповідача та інших осіб на вчинення дій щодо проникнення, вселення в квартиру, проведення ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, здавання в оренду, найм, піднайм, безоплатного користування, укладання договорів застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартири, є підставою для вжиття таких заходів забезпечення позову.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З викладеного вбачається, що позивач оспорює набуття права власності на нежитлове приміщення.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилалась на те, що спірне нежитлове приміщення на даний час перебуває у власності у третої особи, яка має достатній обсяг правомочностей та можливість розпорядитись цим нерухомим майном.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний вид забезпечення позову - накладення арешту та заборона вчиняти дії, є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Сам по собі факт звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про наявність спору між сторонами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає обґрунтованими посилання, що третя особа, яка на даний час є власником нежитлового приміщення, має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому суд враховує, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Подана заява про забезпечення позову містить докази існування обставин, які можуть унеможливити виконання рішення суду по вказаній справі, приймаючи до уваги предмет позову, в разі не вжиття такого виду забезпечення позову як арешт майна та заборони ОСОБА_3 проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договору застави (іпотеки) та іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником обґрунтована, оскільки повідомлені ним обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Ухвалу в частині забезпечення позову необхідно направити до Деснянського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання.

У відповідності до ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню - виконавчий збір не стягується.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

У зв`язку з викладеним у випадках забезпечення позовних вимог судом, заява стягувача до державної виконавчої служби не направляється, виконавчий збір не стягується.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., ТзОВ «Глобал Строй-3», ТзОВ «ЄВРО-КЛІНТ», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 62,70 кв.м

Заборонити ОСОБА_3 проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм або іншим способом передавати у користування нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 62,70 кв.м.

Ухвалу негайно направити до Деснянського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду - один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Стягувач ОСОБА_1 - РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Боржник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3

Боржник ОСОБА_4 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, АДРЕСА_4 .

Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Строй-3» - , м. Київ, вул. Драйзера, 40.

Боржник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КЛІНТ» - , м. Харків, пр. Московський, 142.

Боржник ОСОБА_2 - РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 .

Повний текст ухвали суду складено 04.06.2020.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон