Справа № 2-613/2009
Провадження № 6/353/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: cекретаря судового засідання - Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тлумач заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, -

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Вердикт Капітал» звернулось в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-613 та поновлення строку для його пред`явлення щодо примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставне майно з ОСОБА_1 . Зазначило, що 16.11.2009 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області прийнято рішення у справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 108630,82 грн. заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на заставне майно: вантажний автомобіль марки «DAF 95-400», вантажний автомобіль марки «MAN 26.403» та причеп марки «Kogel AWE 18». Також вирішено питання судових витрат. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2019 року проведено заміну сторони виконавчого провадження по примусовому виконанню вказаного рішення, а саме замінено стягувача ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТзОВ «Вердикт Капітал». Також заявник зазначив, що виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості на виконанні в ДВС відсутні, процес передачі ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТзОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників) є довготривалою процедурою, а згідно акту перевірки кредитної справи виконавчий лист № 2-613 не передавався. Враховуючи те, що виконавчий лист був втрачений при передачі кредитного портфелю від первісного стягувача до його правонаступника, що потягло за собою пропущення строку пред`явлення його виконання, заявник просив поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-613 та видати його дублікат.

Ухвалами Тлумацького районного суджу Івано-Франківської області від 04.02.20220 року, 14.02.2020 року та 02.06.2020 року явку та участь представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судових засіданнях по цивільній справі було визнано обов`язковою, оскільки суду необхідно було встановити факти і обставини, які можуть бути відомі лише представнику заявника.

Представник ТзОВ «Вердикт Капітал» в жодне судове засідання не з`явився, неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, вимоги ухвал суду не виконав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

ОСОБА_1 (боржник) в судове засідання не з`явився, заперечень на заяву не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2009 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Івано-Франківської обласної дирекції 108630 грн. 82 коп. заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме: вантажний автомобіль (сідловий тягач Е) DAF 95-400, рік випуску 1997, колір синій, реєстраційний № НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого та зареєстрованого Івано-Франківським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 25.10.2005 року; вантажний автомобіль (бортовий НОМЕР_5 ) MAN 26.403, рік випуску 1996, колір синій, реєстраційний № НОМЕР_6 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 серії НОМЕР_8 , виданого та зареєстрованого Івано-Франківським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 30.03.2006 року; причеп KOGEL (причіп-платформа НОМЕР_9 ) НОМЕР_10 18, рік випуску 1990, колір синій, реєстраційний № НОМЕР_11 , шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 серії НОМЕР_13 , виданого та зареєстрованого Івано-Франківським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 30.03.2006 року. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Івано-Франківської обласної дирекції 1078 грн. 00 коп. судового збору, а на користь державного бюджету 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На виконання даного рішення Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області стягувачу - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було видано виконавчий лист № 2-613, де зазначено боржником ОСОБА_1 .

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2019 року проведено заміну сторони виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2009 року, по справі № 2-613/2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції 108630 грн. 82 коп. заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на заставне майно, 1078 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Тлумацькому районному суді Івано-Франківської області, а саме: замінено ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції, як стягувача, на його правонаступника ТзОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 78-81).

З інформації про виконавче провадження від 13.05.2019 року, отриманої з автоматизованої системи виконавчого провадження на сайті Міністерства юстиції України, встановлено, що на виконанні в органах ДВС не перебуває виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним виконавчим листом (а.с. 82).

На підтвердження втрати виконавчого документу, заявником до матеріалів заяви додано акт про втрату виконавчих документів від 22.01.2020 року, який складений виключно працівниками ТзОВ «Вердикт Капітал». В ньому зазначено, що під час перевірки ними наявних оригіналів матеріалів кредитної справи № 014/14-20/479-2 щодо позичальника ОСОБА_1 , переданих ТзОВ «Вердикт Капітал», перевірки проведеної переписки з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та органами виконавчої служби, перевірки вхідної кореспонденції із розтином конвертів стосовно вказаного позичальника, ними встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів № 2-613, виданих на підставі рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2009 року (а.с. 77). Проте до матеріалів заяви суду не долучено жодного документу, на який спирається заявник при складанні цього акту (в т.ч. двостороннього акту прийому-передачі документів по кредитній справі ОСОБА_1 , складеного між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), та який би підтверджував дійсну втрату виконавчого листа.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.п. 17.4 п. 17 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, як зазначено в рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року (заява №60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року (заява №67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Згідно вимог ч.ч.1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на час прийняття рішення суду та видачі виконавчого листа, виконавчі листи можуть бути пред`явлені для виконання протягом трьох років.

Аналогічні положення щодо строку пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення періодичних платежів передбачені і у чинній редакції Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 12).

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання або надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Проте, при зверненні до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його виконання, заявником не надано жодних документів, що містять відомості з автоматизованої системи виконавчого провадження чи її окремого спецрозділу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923, зокрема, щодо відкриття виконавчого провадження, вчинення виконавчих дій, стану виконавчого провадження, стосовно виконавчого листа № 2-613 по виконанню рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2009 року.

Наданий суду витяг з автоматизованої системи виконавчого провадження від 23.01.2020 року (а.с. 82) не доводить, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-613, виданого Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області по справі № 2-613/2009, не вичерпався, оскільки у цьому витягу відсутня інформація щодо відкриття виконавчого провадження, здійснення виконавчий дій, проведення стягнення, повернення його стягувачу, тощо. Будь-яких доказів, які би підтверджували переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявником суду не надано.

Відсутність таких відомостей у матеріалах справи позбавляє суд можливості встановити обставини перебування на виконанні рішення суду, його фактичного виконання та обставин щодо строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в т.ч. щодо переривання зазначеного строку.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

В заяві відсутнє обгрунтування щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, будь-які документи, що підтверджують це, в матеріалах відсутні.

Враховуючи те, що неодноразові вимоги суду щодо обов`язкової участі представника заявника в судовому засіданні для дачі пояснень та надання необхідних для розгляду заяви документів не виконані, та те, що виконавчий лист № 2-613, виданий на підставі рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2009 року, за твердженням заявника був втрачений під час передачі оригіналів матеріалів кредитної справи від первісного кредитора ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до його правонаступника ТзОВ «Вердикт Капітал», проте, заявником не надано суду належних та допустимих доказів щодо дійсної втрати виконавчого листа, обставин його пред`явлення або непред`явлення до виконання, переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку, що відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявником не доведено та належним чином не обґрунтовано факт втрати виконавчого документу, поважність причин та необхідність поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 260-261, 433 ЦПК України, п.п. 17.4 п. 17 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна