У Х В А Л А

Справа № 126/2392/19

Провадження № 2/126/191/2020

"09" червня 2020 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

за участі позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Плахотнюк Т.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позово мдо відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Також сторони подали до суду мирову угоду, укладену між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 22.01.2020 року.

Відповідно до мирової угоди, сторони у справі зазначають, що з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, які стосуються лише прав та обов`язків сторін, виходячи з положень ст. 207 ЦПК України, якими передбачено право сторін укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу, прийшли до згоди про можливість закінчення спору укладенням між сторонами мирової угоди на наступних умовах:

1) сторони по справі згодні щоб за позивачем ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та за відповідачем ОСОБА_2 , як за спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку у спадщині було визнано право власності по 1/2 частині кожному житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в будинку загальною площею 66,7 кв.м. житловою площею 39,7 кв.м, житловий будинок - А, веранда - а, вхідна площадка - а1, літня кухня - В, сарай - в, сарай - Б, сарай - б, погріб - П, туалет - Т, споруди - 1-3;

2) сторони погоджуються щоб за позивачем ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну ділянку, розміром 1,86 га, розташовану на території Джулинської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право приватної власності на землю ІV-ВН № 020081, виданого на ім`я ОСОБА_3 на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 04.01.2002 року № 10;

3) витрати, пов`язані з даною справою між сторонами узгоджені;

4) правові наслідки даного процесуального дійства їм роз`яснені та зрозумілі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 207 ЦПК України, сторони звертаються до Бершадського районного суду Вінницької області із спільною заявою про затвердження цієї мирової угоди та одночасного закриття провадження у справі.

Ця мирова угода складена та підписана сторонами власноручно.

Підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.198 ЦПК України).

Розглянувши мирову угоду від 22.01.2020 року, про укладення якої сторони зробили і подали до суду спільну письмову заяву, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2 ч.5 ст.12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадка. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 7 ст.49 ЦПК України встановлено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмету спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, виходячи з аналізу вказаної норми, мирова угода це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи на підставі взаємних поступок, у якій сторони розподіляють лише їхні спірні процесуальні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є закриття провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків сторін.

Крім того, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що укладення мирової угоди є одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи.

Частиною 2 статті 207 ЦПК України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі (ч.4 ст.207 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд повинен з`ясувати, чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону та перевірити, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Так, ч.5 ст. 207 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та приходить до висновку, що мирова угода не підлягає затвердженню.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених в ухвалі від 01.08.2018 року у справі №760/15287/15-ц та у постанові від 30.05.2018 року у справі №759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

З наведених підстав, у затвердженні мирової угоди слід відмовити та продовжити судове провадження у справі.

При цьому, суд вважає, що відмова у затвердженні мирової угоди не призводить до порушення конституційної засади судочинства рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не має наслідком порушення права особи на судовий захист, який реалізується в такому випадку у процесі доказування позовних вимог. У такому разі право на звернення до суду забезпечується можливістю апеляційного та касаційного оскарження рішення по суті спору.

В ході підготовчого провадження та під час проведення підготовчого засіданні у даній цивільній справі проведено підготовчі дії передбачені ст.ст. 189 - 199 ЦПК України: направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію заяви та копії доданих до неї документів відповідачу, визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, вимог позивача та склад учасників судового процесу. Визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Вчинено інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Суд, ознайомившись з матеріалами позову, вважає, що є підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті процесуальних дій вчиняти не потрібно, справа може бути призначена до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно п.15 ч.2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.13, 189, 196, 198, 200, 207, 223, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В затвердженні мирової угоди, укладеної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цивільній справі загального провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Закрити підготовче провадження та призначити до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 26 серпня 2020 року на 11 год. в приміщенні Бершадського районного суду Вінницької області, що знаходиться за адресою: вул. Т.Г.Шевченка 4, в м. Бершадь Вінницької області, в залі судових засідань № 2.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Гуцол