Справа № 347/1103/20
У Х В А Л А
іменем України
03.07.2020 м.Косів
Суддя, Косівського районного суду, Івано-Франківської області - Крилюк М.І.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №347/1103/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що ним подано на розгляд суду позовну заяву до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна.
Позовна вимога в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора мотивована, зокрема, тим, що договір іпотеки від 05.11.2007р., на підставі якого здійснювалась оспорювана реєстрація права власності, не містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Сторони при його укладенні не передбачили такого способу звернення стягнення. А виходячи із нормативно-правових актів, які діяли на момент спірних правовідносин, для реєстрації за собою (набуття) права власності іпотекодержателем на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, необхідно щоб договір іпотеки містив застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Нотаріус ОСОБА_4 будучи державним реєстратором і не зважаючи на те, що договір іпотеки не містив застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, що є обов`язковою передумовою вчинення такої реєстраційної дії, в порушення закону та договору прийняв рішення і здійснив реєстрацію права власності на його майно за ОСОБА_2 , чим вчинив порушення законодавства та безпідставно дав можливість заволодіти ОСОБА_2 його майном.
Позовна вимога в частині віндикації мотивована тим, що ОСОБА_2 незаконно заволодівши його майном, не маючи права відчужувати це майно, яке вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом, здійснив подальше його відчуження (перепродав) на користь ОСОБА_3 .
За таких обставин він, як особа, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, має всі підстави захистити своє порушене право шляхом віндикаційного позову - витребування майна в останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.
Відчуження відбулось незаконно, а майно підлягає поверненню шляхом витребування у останнього власника - ОСОБА_3 , з підстав, викладених в позовній заяві.
Поряд з цим, ОСОБА_3 не має наразі жодних обмежень і може вільно розпоряджатись спірним майном, в т.ч. здійснити подальше відчуження.
Звертає увагу, що віндикаційний позов якраз і подано з підстави повторного відчуження спірного майна, оскільки ОСОБА_2 перепродав спірне майно ОСОБА_3 .
У випадку задоволення позову про витребування майна з володіння ОСОБА_3 до набрання таким рішенням законної сили і його виконання, остання може відчужити це майно, що у випадку відчуження істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Крім подальшого відчуження ОСОБА_3 будучи наразі власником спірного майна і за відсутності будь-яких обмежень, може вчинити і інші дії щодо спірного майна, зокрема, вчинити поділ, виділ, добудову, перепланування, зруйнувати, переведення в житлове тощо, що знову ж таки може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Просить заяву задоволити.
У відповідності до положень частини 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Суд, вивчивши матеріали заяви вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача.
Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.
Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства та співмірність заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, а тому оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, то заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153-154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.
Зазначити дані стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_3 .
Зазначити дані Боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .
Зазначити дані Боржника: ОСОБА_3 , РНОКПП невідомо, жителька АДРЕСА_5 .
Копію ухвали направити сторонам по справі.
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: Крилюк М.І.