Справа № 405/919/19
Провадження №2/405/143/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №405/919/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне Управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84) про стягнення авансового внеску та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, вказавши на обґрунтування позовних вимог, що 31.07.2018 року між нею (позивачем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити посередницькі роботи по виготовленню і доставці меблів, а вона оплатити і прийняти готовий виріб. Відповідно до п.2.1 Договору вартість виробу складає 34 969, 00 грн. На виконання умов договору вона (позивач) на вимогу преставника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , 31.07.2018 року сплатила авансовий внесок (70% вартості замовлення) у сумі 26500 грн., та в подальшому перерахувала на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» ще 3000,00 грн., однак у визначений договором строк, меблів вона не отримала. 29 жовтня 2018 року вона звернулася до відповідача (ФОП ОСОБА_2 ) з письмовою заявою, на якій він написав, що меблі будуть встановлені до 04.11.2018 року, однак у зазначений відповідачем строк меблі не були поставлені. 05.11.2018 року вона (позивач) знову подала відповідачу заяву, в якій просила повернути їй кошти в сумі 29 500 грн., а також сплатити штрафні санкції в розмірі 0,3 % згідно Договору, та яку (заяву) відповідач прийняв та розписався за її прийняття. Вказала, що зверталась також до ГУ Держспоживслужби у Кіровоградській області, де їй повідомили, що посадовими особами Головного управління 26-27 грудня 2018 року здійснено позапланову перевірку у ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та за результатами перевірки встановлено наявність укладеного між позивачем ( ОСОБА_1 ) та ФОП ОСОБА_2 договору від 31 липня 2018 року та відібрано пояснення у ФОП ОСОБА_2 , згідно з якими він взяв на себе зобов`язання до 27.01.2019 року виконати умови Договору, а в разі невиконання умов Договору,- повернути кошти позивачу, одержані ним в сумі 29500 грн. Вважає, що згідно з умовами укладеного з відповідачем договору вона має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання обов`язків відповідачем та отримати від нього сплачені нею за умовами договору грошові кошти в розмірі 29 500 грн.

Також з посиланням на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач зазначила, що в результаті порушення її прав, як споживача, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем її (позивача) законних претензій, у душевних переживаннях та стражданнях, змушена докладати додаткових зусиль для поновлення своїх прав, чим були порушені нормальні життєві зв`язки, неодноразово їздити до Відповідача та фактично просити повернути свої кошти, їздити в Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області для захисту своїх прав, витрачати час на спілкування із посадовими особами управління, тому з урахуванням принципів справедливості та доцільності, вважає, що з відповідача на її користь підлягає також стягненню моральна шкода в розмірі 5 000 грн. в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів». Такі душевні страждання відповідно до ст.23 ЦК України також підлягають відшкодуванню відповідачем, враховуючи їх тривалість та вперте невизнання відповідачем її (позивача) прав як споживача і надалі, невиконання вимог законодавства по відновленню її прав, тому, вважає, що розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди є справедливим.

З огляду на викладене вище, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_2 кошти в розмірі 29 500 грн., а також моральну шкодув розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, представником позивача -адвокатом Багірян Е.Б., що діє в інтересах позивача на підставі ордеру серії КР №144806 від 18.05.2020 року, надано заяву, зареєстровану судом 18.05.2020 року за вх.№11281, в якій просив судове засідання проводити без їх (позивача та представника) участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку вимог ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не відомі, відзиву на позовну заяву, а так само будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та надання суду доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку вимог ЦПК України.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.07.2018 року між позивачем ОСОБА_1 , як Замовником, та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , як Виконавцем, укладено договір, згідно умов якого Виконавець зобов`язався виконати посередницькі роботи по виготовленню та доставці меблів (кухня за кресленням), за розцінками Виконавця, а Замовник зобов`язалася оплатити та прийняти готові вироби і роботу згідно з умовами договору (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 договору вартість виробів складає 34 969 грн. Відповідно до п. 2.2 договору завдаток становить 70% - 26 500 грн. Згідно п. 2.3 договору заборгованість до доставки - 8469 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору Замовник зобов`язалася оплатити вартість замовлення, що складає 34 969 грн.

Згідно з п.п. 3.2, 4.1 договору після виконання п. 3.1 Виконавець зобов`язався доставити вироби стандарт протягом 40-ка робочих днів. У разі, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, термін доставки виробів збільшується до 60-ти робочих днів.

У разі невиконання Замовником пункту 3.1, даний договір вважається розірваним, і всі його додатки недійсними. У разі внесення Замовником завдатку, і послідуючим невиконанням п. 3.1 даного договору, завдаток Замовнику не повертається.

Як вбачається з розписки ОСОБА_2 (зазначеною ним власноручно на заяві позивача ОСОБА_1 від 29.10.2018 року) , згідно з якою він (відповідач ФОП ОСОБА_2 ) зобов`язався зробити доставку меблів в строк до 04.11.2018 року.

Відповідно до п. 3.7 договору Договір діє з дня підписання та до повного виконання сторонами всіх зобов`язань. Договір є дійсним при наявності підпису.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 865 ЦК України).

Статтею 866 ЦК України передбачено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Згідно з ст.ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Як вбачається з відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області вих.№К-683/13-08 від 18.01.2019 року, наданої позивачу ОСОБА_1 на її заяву від 05.11.2018 року, на момент позапланової перевірки у ФОП ОСОБА_2 в наявності договір б/н від 31 липня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник). У ході позапланової перевірки зафіксовано, що згідно з умовами укладеного Договору, Замовник повинен спочатку оплати вартість виробу в повному обсязі, після чого, прийняти виріб. Вартість замовлення становить 34 969 грн., станом на 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 сплатила 29 500грн., борг за замовлення становить 5469 грн. Разом з тим, в ході позапланової перевірки надані пояснення ФОП ОСОБА_2 , якими він взяв на себе зобов`язання до 27 січня 2019 року виконати умови Договору, а у разі невиконання повернути ОСОБА_1 кошти одержані ним у сумі 29 500 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 3 ст. 865 ЦК України визначено, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.

У зв`язку з відсутністю з боку відповідача (ФОП ОСОБА_2 ) дій по виконанню умов договору по поставці меблів або повернення коштів, позивачем подано відповідачу заяву від 29.10.2018 року, в якій остання (позивач) зазначила про внесення нею згідно договору від 31.07.2018 року авансового внеску в розмірі 29 500 грн., та ті обставини, що замовлення в зазначені в договорі строки не виконано та просила вказати дату уставлення меблів, яку відповідач отримав 29.10.2018 року, та зобов`язався доставити меблі в строк до 04.11.2018 року.

При цьому, до суду не надано жодних належних доказів того, що відповідач виготовив та здійснив доставку позивачу кухні за кресленням, визначеної договором, тобто виконав зі своєї сторони умови договору.

Крім того, позивачем подано відповідачу (ФОП ОСОБА_2 ) заяву від 05.11.2018 року про систематичне порушення строків виконання замовлення по договору від 31.07.2018 року, та, у зв`язку з чим, просила повернути їй сплачені за договором грошові кошти в сумі 29 500 грн. Вказану заяву відповідач (ФОП ОСОБА_2 ) отримав 05.11.2018 року.

Оскільки до моменту розгляду судом справи та ухвалення рішення роботи за договором не виконані, відповідач (ФОП ОСОБА_2 ) не приступив до їх виконання, тим самим допустивши істотне порушення умов договору, а позивач не бажає продовжувати договірні відносини та наполягає на відшкодуванні збитків, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав позивача як споживача, які підлягають захисту обраним нею способом шляхом стягнення з відповідача сплаченого нею авансового платежу за вказаним договором від 31.07.2018 року в сумі 29 500 грн.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 пред`явлено також вимогу до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її (позивача) користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., яка (моральна шкода) завдана внаслідок невиконання умов договору, яка задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому, судом відзначається, що в обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивач ОСОБА_1 не зазначила жодних обставин та не навела жодних фактів, які б свідчили про заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог про відшкодування відповідачем (ФОП ОСОБА_2 ) моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., оскільки позивачем не було доведено наявність такої шкоди - душевних страждань, які позивач зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї та причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача моральної шкоди, крім того, відсутні докази факту заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Судові витрати по справі, які складаються з судового збору, слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., за ставками судового збору, чинними на час звернення позивача з позовом до суду, враховуючи, що позивач при пред`явленні позовних вимог до суду відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне Управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про стягнення авансового внеску та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого авансового внеску за договором від 31 липня 2018 року в розмірі 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова