Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, у м.Кіровське Донецької області, померла його мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Лікарське свідоцтво про смерть було видане "Республіканським бюро судово- медичної експертизи". Причиною смерті став набряк головного мозку, ішемічний інсульт у лівій лобно - тім`яній області, церебральний атеросклероз. Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразку.

У зв`язку з різним написанням прізвищ його та матері заявник не має можливості в судовому порядку встановити факт настання смерті матері на тимчасово окупованій території України через відсутність підтвердження наявності родинного зв`язку між ними, тому просив встановити факт того, що він є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Кіровському Донецької області ОСОБА_2 , а також встановити факт її смерті на тимчасово окупованій території України.

Заявник у судове засідання не з`явився, у заяві зазначив, що просить розглянути справу без його присутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.8 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно паспорту заявника, його прізвище ОСОБА_3 . На другій сторінці паспорту його прізвище записане російською мовою " ОСОБА_4 ".

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.01.1970 року, оформленого російською мовою на ім`я « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ", встановлено, що його матір`ю є « ОСОБА_6 ».

З копії паспорту НОМЕР_2 , виданого Кіровським МВ УМВС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_2 , встановлено, що на другому аркуші паспорту, заповненому російською мовою, прізвище власника записане " ОСОБА_4 ".

Тобто, російською мовою прізвище заявника та померлої ОСОБА_2 мають однакове написання.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для здійснення його спадкового права, яке іншим способом він підтвердити не має можливості.

Під час розгляду справи в суді вказані факти були доведені матеріалами справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвищ у документах заявника та його померлої матері виникли через їх різний переклад різними особами під час їх оформлення та заявник є сином померлої ОСОБА_2 .

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню, оскільки встановлення вказаного факту надають заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть матері та здійснити його спадкове право.

З приводу вимог про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території Укрїни суд зазначає, що положеннями ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з медичним свідоцтвом про смерть, виданим "Республіканським бюро судово - медичної експертизи" та оформленим російською мовою, « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Кіровське Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією України, через набряк головного мозку, ішемічний інсульт у лівій лобно - тім`яній області, церебральний атеросклероз.

Заявник звернувся до Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення державної реєстрації факту смерті, однак отримав відмову у проведенні реєстрації смерті у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства.

Реалізувати своє право на отримання свідоцтва про смерть заявник не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт її смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 273, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження село Джуржівка Міньковецького району Хмельницької області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Кіровське Донецької області внаслідок набряку головного мозку, ішемічного інсульту у лівій лобно - тім`яній області, церебрального атеросклерозу.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 .

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Судове рішення не набрало законної сили

Помічник судді В.В. Сарбаш

Копія засвідчена 03.07.2020р.