Справа № 361/132/19 Головуючий в суді І інстанції Сердинський В.С.
Провадження № 22ц-824/5329/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Поливач Л.Д.,

за участі секретаря Гановської А.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Прокуратури Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року у справі за позовом керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади Броварської міської ради Київської області до Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади Броварської міської ради Київської області звернувся із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що рішенням сесії Броварської міської ради Київської області №740-34-07 від 09 листопада 2017 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,0258 га, за рахунок земель житлової забудови, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

У подальшому, згідно п. 1 рішення сесії Броварської міської ради Київської області №997-43-07від 20 липня 2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0217 га - землі обмеженого використання - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:063:0458.

Однак, на думку прокурора, вказане рішення Броварської міської ради в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства прийнято всупереч вимог закону, оскільки згідно генерального плану міста Бровари та детального плану території ІV житлового району оспорюваним рішенням затверджено проектну документацію та передано у приватну власність земельну ділянку за рахунок земель, які віднесені містобудівною документацією до цільового призначення житлова забудова, тобто, всупереч вимог закону, Броварською міською радою змінено цільове призначення земельної ділянки, яке не відповідає генеральному плану та детальному плану території.

Посилаючись на викладене, прокурор просив суд визнати незаконним рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 20.07.2018 р. №997-43-07 в частині п. 1, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0217 га - землі обмеженого використання - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:063:0458, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0217 га - землі обмеженого використання - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:063:0458.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, Прокурор Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зокрема зазначає, що місцевий суд помилково послався на те, що прокурором не доведено належними і допустимими доказами порушення оскаржуваним рішенням ради інтересів територіальної громади міста Бровари, крім того суд дійшов помилкового висновку, що позбавлення відповідачки мирного володіння спірною земельною ділянкою призведе до порушення її прав та суперечитиме принципам законності втручання у право власності, оскільки виділення спірної ділянки відбулося з порушенням вимог Закону без попереднього внесення змін до містобудівної документації та без зміни її категорії у передбаченому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволенняз наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог та ним не доведено факту порушення оскаржуваним рішенням інтересів територіальної громади міста Бровари, крім того позбавлення відповідачки мирного володіння спірною земельною ділянкою призведе до порушення її прав та суперечитиме принципам законності втручання у право власності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням сесії Броварської міської ради Київської області від 09.11.2017 р. №740-34-07 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 0,0258 га, за рахунок земель житлової забудови, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1 рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 20.07.2018 р. №997-43-07, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0217 га - землі обмеженого використання - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:063:0458 (а.с.20-21).

Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Київській області, земельна ділянка площею 0,0217 га по АДРЕСА_1 рахується в землях комунальної власності Броварської міської ради з угіддями - землі під одно - та двоповерховою житловою забудовою. Зазначена земельна ділянка знаходиться в охоронній зоні електричних мереж (а.с.24).

За змістом п. «б» ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

У ч.1 ст.122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом положень ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Розроблений проект відведення земельної ділянки погоджується з територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, а також з відповідним територіальним органом виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду).

Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначені у ст.186-1 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За змістом п. п. «в», «г», «д» ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності чи права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №910/1016/17, від 17 квітня 2018 року у справі №914/1521/17, від 04 вересня 2018 року у справах №915/1279/17, № 915/1284/17, № 915/1283/17 та від 23 жовтня 2018 року у справі № 926/03/18.

У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У разі звернення із вимогами про визнання незаконним та скасування правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулась за їх захистом.

При цьому, у разі порушення права на земельну ділянку його захист, у тому числі визначений ст.ст.21,393 ЦК України та п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України спосіб, здійснюється власником земельної ділянки або її землекористувачем, відповідно право на звернення до суду із таким позовом належить власнику, землекористувачу цієї ділянки або особі, яка відповідно до законодавства уповноважена та має право в інтересах власника земельної ділянки або землекористувача звертатись за захистом його порушеного права з одночасним обґрунтуванням у позовній заяві підстав звернення уповноваженої особи з позовом в інтересах власника земельної ділянки чи землекористувача.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку відповідно до статей 76-80 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, зокрема дійшов обґрунтованого висновку, що позов є не обґрунтованим, безпідставним та недоведеним, оскільки прокурором не наведено належних доказів щодо порушення оскаржуваним рішенням прав територіальної громади міста Бровари Київської області, та належним чином не обґрунтовано, у чому саме полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, крім того надання спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не створює загрози для життя, здоров`я людей чи навколишнього середовища.

Право власності територіальної громади міста Бровари Київської області на цю земельну ділянку, інтереси якої представляє та за захистом прав якої до суду має право звертатися відповідач Броварська міська рада Київської області, після прийняття оскаржуваного рішення та передачі права власності на цю земельну ділянку виключає настання будь-яких правових наслідків для інших суб`єктів, у тому числі й Держави Україна та виключає порушення прав та охоронюваних інтересів держави через прийняття оскаржуваного рішення.

Також суд дійшов вірного висновку, що спірна земельна ділянка у АДРЕСА_1 відносилася до земель обмеженого використання - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, що не дозволяє використовувати її за цільовим призначенням для житлової забудови.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення оскаржуваним рішенням інтересів територіальної громади міста Бровари спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Київської області відхилити, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: