Номер справи 220/787/20
Номер провадження № 2/220/377/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 12.10.2013 року, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносини між ними припинені, сумісного господарства не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , 2014 року народження, яка проживає і залишиться проживати разом з нею. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновлений бути не може, існує лише формально. На примирення вона не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ». Просить також стягнути з відповідача понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2020 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Просив після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 12.10.2013 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар`їнського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 113.

Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 , 2014 р.н., яка проживає і залишиться проживати разом з позивачкою.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач примирення з відповідачем вважає неможливим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може.

Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, дитини, що має вагоме значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, право позивачки іменуватися прізвищем, яке вона отримала після реєстрації шлюбу з відповідачем, передбачено Сімейним кодексом України. Тому, враховуючи прохання позивача, суд залишає позивачу прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду оплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

В зв`язку з наявністю у сторін неповнолітньої дитини, розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану неможливе, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на сторони в рівних частках та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору від суми сплаченого нею судового збору.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 12.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар`їнського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 113.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина