Номер провадження: 22-з/813/215/20
Номер справи місцевого суду: 497/1459/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюра Т.В.,

розглянула заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотарійча Дніпровського міського нотаріального округу Віноградова Владислави Юріївни про визнання незаконним рішення та скасування запису про державну реєстрацію права власності за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами та просив суд визнати незаконним рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Виноградової В.Ю. про реєстрацію 07.12.2016 року права власності та скаувати запис про державну реєстрацію права власності № 17882158 ,на предмет іпотеки- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк Приватбанк" та до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Віноградової Владислави Юріївни, - про визнання незаконним рішення і скасування запису про державну реєстрацію права власності - задоволено в повному обсязі.

Визнано незаконним рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області Виноградової Владислави Юріївни про реєстрацію права власності від 07.12.2016 року.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності №17882158, - про реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" - на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду( суддя Комлева О.С.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року.

18 червня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову вх. 22-13963/20

Заявник просить суд забезпечити позов ,шляхом заборони відчуження спірного майна- квартири загальною площею 64,50 кв.м., житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що10.06.2020 року відповідач розмістив оголошення про продаж спірного об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 64,50 кв.м.,житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., що міститься на сайті ОЛХ . Заявник зазначає, що в разі продажу спірного майна унеможливлять в подальшому виконання рішення суду. Тому вважає, що єдиним заходом забезпечення позову є заборона його відчудження.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, апеляційний суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу статей 150- 153 ЦПК України слід дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Колегія суддів звертає увагу, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду по суті позовних вимог. При цьому, забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити майно.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави його забезпечення.

Згідно роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12. 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що спір стосується об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 64,50 кв.м.,житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач на сайті здійснив повідомлення про продаж спірної квартири за 367 600 грн.

Заявник просить про задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом заборони її відчудження.

Колегія суддів апеляційного суду враховує правовий висновок, що міститься у постанові Верховного Суду від 28.03.2019 року по справі № 824/ 239/ 2018, в якому вказано що судове рішення, як найвищий акт правосуддя, повинно бути виконаним, оскільки виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом на справедливий суд, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Вважаючи на викладене, приймаючи до уваги наявність спору про право власності спірного об`єкту нерухомості; враховуючи наведення заявником належного обґрунтування наявності ризиків щодо неможливості виконання рішення у разі відчуження спірної квартири банком , - колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви в порядку ст.ст.149,150 України.

Виходячи з вимоги співмірності із заявленим позовом, необхідним є вжиття заходів забезпечення у вигляді заборони, до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, вчинення дій щодо відчуження щодо вищевказаного об`єкту нерухомого майна.

Колегія зауважує, що такий вид забезпечення не перешкоджає реалізації права користування спірним майном.

Приймаючи до уваги відсутність клопотання про зустрічне забезпечення та наявність процесуальних підстав для подання у подальшому такого клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, - колегія вважає за можливе, станом на цей час, не застосовувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, ч. 2 ст. 381,389 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

До набрання законної сили судового рішення Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотарійча Дніпровського міського нотаріального округу Віноградова Владислави Юріївни про визнання незаконним рішення та скасування запису про державну реєстрацію права власності вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження стосовно квартири загальною площею 64,50 кв.м.,житлова площа 42,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Болградської районної держадміністрації( м. Болград, пр.-т Соборний,149) , учасникам справи.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра