Справа № 204/449/20
Провадження № 2/204/661/20
УХВАЛА

17 червня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

секретаря судового засідання Олексієнко М.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Медведєвої В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні прадіда з правнучкою та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з правнучкою.

Представник третьої особи Медведєва В.О. у судовому засіданні пояснила, що Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради не може добровільно надати письмовий висновок щодо розв`язання даного спору, а тому за наявності необхідності просила ухвалою суду зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради надатитакий висновок.

Позивач не заперечував проти надання суду письмового висновку щодо розв`язання даного спору.

У статті 2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (з наступними змінами), схвалену резолюцією Генеральної Асамблеї ООН, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» (далі Конвенція), передбачено, держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціальною забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

У частині 2 статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, яка була ухвалена у Страсбурзі 8 вересня 1995 року, та ратифікована Україною відповідно до Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дітей» від 03.08.2006, встановлено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною 1 статті 263 СК України передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

З урахуванням положень статей 19, 159, 263 Сімейного кодексу України, висновок органу опіки та піклування при розгляді цієї категорії справ є обов`язковим.

Такий правовий висновок також викладено у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №199/3743/17, від 06 лютого 2019 року у справі №658/1267/16, від 19 вересня 2018 року у справі №756/7995/15.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 56 ЦПК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради надати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.84,260,261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Зобов`язати орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради надати до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська письмовий висновок щодо розв`язання спору у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною з питання виховання та спілкування прадіда ОСОБА_1 з правнучкою АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий: