Справа 688/520/20
№ 2/688/365/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2020 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Судилківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Судилківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з дерев`яного житлового будинку житловою площею 27,9 кв.м, загальною площею 54,6 кв.м, цегляного сараю з літньою кухнею загальною площею 53,9 кв.м, цегляного гаражу площею 27,6 кв.м, вартістю 61857 грн., по Ѕ частці за кожним, в порядку спадкування після батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивачі послались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Позивачі є спадкоємцями всього майна після батька, подали відповідні заяви та прийняли спадщину на земельні ділянки та грошовий вклад. У видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння їм було відмовлено нотаріусом через відсутність правовстановлюючих документів. Вказане домоволодіння належало на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Хролинської селищної ради № 115 від 18.08.1988 року. Вказуючи на неможливість оформити спадкові права, просять визнати за ними право власності на домоволодіння по Ѕ частці за кожним в порядку спадкування після батька, а також витребувати з Шепетівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, витребувано з Шепетівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3

26.02.2020 року до суду надійшла копія спадкової справи ОСОБА_3 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим Хролинською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області 19.01.2009 року.

Спадкоємцями за заповітом після ОСОБА_3 є діти померлого: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інших спадкоємців не має, оскільки дружина померлого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_3 набув житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Хролинської селищної ради № 115 від 18.08.1988 року, але свідоцтво про право власності не видавалось.

Згідно довідки КП «Шепетівське бюро технічної інвентаризації» № 133 від 14.02.2020 року загальна площа будинку становить 54,6 кв.м, житлова площа 27,9 кв.м. Крім житлового будинку на земельній ділянці побудовано: цегляний сарай з літньою кухнею загальною площею 53,9 кв.м, цегляний гараж загальною площею 27,6 кв.м.

Листом від 17.06.2020 року позивачам відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на спірний житловий будинок в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на це спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи слідує, що будинковолодіння, яке входить до складу спадкового майна, побудоване на законних підставах, і не є самочинним будівництвом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що право позивачів на отримання спадщини підлягає захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої головної) речі і пов?язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Таким чином, господарсько-побутові будівлі (сарай, літня кухня, гараж), що розташовані разом з житловим будинком і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, є приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, в зв?язку з чим право власності на них як на окремі об?єкти визнанню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 392, 1216, 1218, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, з надвірними будівлями в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2020 року.

Суддя Н. Л.Стаднічук