Справа № 2/593/102/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"01" червня 2020 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 , яким просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 12 вересня 1999 року у відділі реєстрації громадянського стану Бережанської РДА, актовий запис №107. В обгрунтування позову зазначив, що 12 вересня 1998 року уклав шлюб із відповідачкою, у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя із відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, збереження шлюбу стало суперечити їхнім ітересам та інтересам сина. З 2016 року вони перестали проживати як одна сім`я та вести спільне господарство; позивач не бажає підтримувати із відповідачкою шлюбних відносин, а факт реєстрації шлюбу для нього носить негативний характер та перешкоджатиме в майбутньому створити нову сім`ю; їх шлюб існує лише формально.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи; у позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає, немає заперечень щодо розірвання шлюбу, просила строку на примирення не надавати, після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне « ОСОБА_2 », а справу розглянути у її відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяву відповідачки та її позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено наступне:

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 уклали шлюб 12 вересня 1998 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бережанської райдержадміністрації Тернопільської області, актовий запис №107, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб.

У шлюбі у сторін по справі народилося двоє дітей - донька ОСОБА_3 , яка на даний час є повнолітньою та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З врахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заяви відповідачки про визнання позову, судом також встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, сторони не бажають перебувати у шлюбі, а відтак шлюб між ними не має ознак добровільності.

Отже, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 12 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бережанської райдержадміністрації Тернопільської області, актовий запис №107.

Прізвище відповідачки змінити на дошлюбне - « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання заяви про перегляд заочного рішення та строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко