Справа № 135/161/20
Провадження № 2/135/145/20
02.06.2020 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Волошиної Т.В.,
з участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,
учасники справи - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
І.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.03.2016 у справі №135/299/16-ц з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 700 грн щомісячно до 3 000 грн щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.
На обґрунтування позову посилалась на те, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.03.2016 з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн щомісячно. На той час відповідач ніде не працював. Однак, на даний час, відповідач працює і має достатньо великий дохід, тобто його матеріальний стан змінився в бік поліпшення. Вважає, що визначений 12.03.2016 розмір аліментів занадто малий для утримання дитини, адже відбулося значне зростання цін на основні життєво-необхідні товари та продукти.
Тому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3 000 грн щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Отже, оскільки відповідач не повідомив суду іншої адреси, то на підставі пункту 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд вважає, що судова повістка йому вручена, а тому відповідач є таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Ухвалою суду від 28.02.2020 було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 червня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Згідно з копією рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.06.2018 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8).
Відповідно до заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 12 березня 2016 року та виконавчого листа виданого 16.04.2018, відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі по 700 грн щомісячно на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13, 14).
V. Оцінка Суду.
Згідно зі ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За змістом. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).
Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України).
За положеннями. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертав увагу судів, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням, або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягають не тільки положення статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років починаючи з січня 2020 - 1 779 грн, з липня - 1 859 грн, з грудня -1 921 грн. На дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2020 - 2 218 грн, з липня - 2 318 грн, з грудня - 2 395 грн.
Враховуючи вимоги СК України, Закон України «Про державний бюджет України на 2020 рік», станом на час ухвалення рішення мінімальний розмір аліментів на дитину цього віку не може бути меншим ніж 1 109 (2218 грн * 50%), хоча відповідач сплачує за рішенням суду 700 грн. Оскільки позивач просить присудити до стягнення замість 700 грн 3 000 грн відповідача, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, що згідно із законом не може бути меншою ніж 1 109, тому суд дійшов до висновку, що предметом позовних вимог є збільшення розміру аліментів.
Таким чином суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що дитина проживає разом з матір`ю, і обов`язок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей є обов`язком двох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника.
Розмір стягуваних з відповідача аліментів по 700 гривень на утримання доньки є нижчим, ніж встановлений законом мінімум, а тому суд вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання своєї дитини, не є достатнім для повноцінного забезпечення належного рівня розвитку та життя дитини.
Також враховуючи перш за все інтереси дитини, її право на належний рівень життя та забезпечення нормальної життєдіяльності; а також те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 700 грн відбулося значне зростання цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років як зазначалося вище змінився та з 01 січня 2020 року складає 2 218 грн; враховуючи визначений законом мінімальний розмір аліментів на дитину та необхідність забезпечувати неповнолітню дитину всім необхідним, зокрема, харчуванням та одягом; враховуючи матеріальний стан та стан здоров`я платника аліментів відповідача, те, що він є фізично здоровою людиною (доказів іншого суду не надано) виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню і визнає його у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, який буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
VI Щодо витрат на професійну правничу допомогу
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За вимогами статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на правничу допомогу, 30.01.2020 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Анісімовою А.М. № 30/01-1, згідно з яким їй надана правнича допомога та на підтвердження понесення витрат на надання правничої допомоги позивачем надано розрахунок гонорару за надану правничу допомогу та квитанцію про сплату адвокату коштів в розмірі 2 000 грн.
Вказані обставини свідчать, що витрати у вигляді оплати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн пов`язані з розглядом справи, а розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст. 150, 179, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 12 березня 2016 року по справі №135/299/16-ц, а саме з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви - 05 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття на аліменти у розмірі 3 000 (три тисячі) грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 грн витрати у вигляді оплати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн, пов`язані з розглядом справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення складено та підписано суддею 02 червня 2020 року.

Суддя