Постанова

Іменем України

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 346/5700/17

провадження № 61-38727св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

представник відповідача - адвокат Атаманюк Володимир Михайлович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Атаманюка Володимира Михайловича на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року у складі судді

Веселова В. М. та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року у складі колегії суддів: Василишин Л. В.,

Фединяка В. Д., Максюти І. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання її спростувати.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач, який є народним депутатом України VIII скликання, в прямому ефірі телеканала « Рада » під час брифінгу ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також розміщений у мережі Інтернет на сайті « YouTube », повідомив таке: «Я зараз Вам озвучу на всю Україну прізвища тих катів перевертнів, в першу чергу це заступники: ОСОБА_2 , цей негідник у моїй присутності намагався ув`язненим показати, що я тут ніхто, а він тут хазяїн на цій колонії; заступник ОСОБА_1 та начальник оперативного відділу ОСОБА_3 . Це люди, які особисто власними руками катують ув`язнених у цій колонії, непросто катують, там ціла система розпрацьована. Там якось їх і підвішують, і розпинають, і розтягують, і вогнем катують. Все це є у мене зафіксоване. Я буду вимагати, щоби ці кати були покарані, і я хочу, щоби уся країна знала - що це непросто кати -вони є зрадники. Ми, уряд, парламент, робимо все можливе, щоби якнайшвидше стати повноцінним, рівноправним членом Європи, а ці гниди своїми злочинами пхають нам палки в колеса».

Зазначали, що вказана інформація є недостовірною, принижує честь, гідність та ділову репутацію.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили суд:

- визнати недостовірною та такою, що принизила їхню честь та гідність, ділову репутацію, поширена ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 інформація, а саме: «прізвища тих катів перевертнів, в першу чергу це заступники: ОСОБА_2 , заступник ОСОБА_1 та начальник оперативного відділу ОСОБА_3 . Це люди, які особисто власними руками катують ув`язнених у цій колонії, непросто катують, там ціла система розпрацьована. Там якось їх і підвішують, і розпинають, і розтягують, і вогнем катують. Все це є у мене зафіксоване»;

- зобов`язати ОСОБА_4 у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним

ІНФОРМАЦІЯ_3 недостовірну інформацію шляхом виступу на телеканалі « Рада », щодо факту спростування інформації, яка була ним заявлена та не відповідає дійсності;

- визнати, що заступники начальника державної установи «Замкова виправна колонія № 58» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та начальник оперативного відділу державної установи «Замкова виправна колонія

№ 58» ОСОБА_3, не є «катами», «перевертнями в погонах», «гнидами», «зрадниками» та вибачитися перед ними на телеканалі « Рада ».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 21 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що принизила їхню честь та гідність, ділову репутацію, поширену ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про те, що: «Прізвища тих катів перевертнів, в першу чергу це заступники: ОСОБА_2 , заступник ОСОБА_1 та начальник оперативного відділу ОСОБА_3 Замкової виправної колонії № 58. Це люди, які особисто власними руками катують ув`язнених у цій колонії, непросто катують, там ціла система розпрацьована. Там якось їх і підвішують,

і розпинають, і розтягують, і вогнем катують. Все це є у мене зафіксоване».

Зобов`язано ОСОБА_4 у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним

ІНФОРМАЦІЯ_3 недостовірну інформацію шляхом виступу на телеканалі « Рада », щодо факту спростування інформації, яка була ним заявлена та не відповідає дійсності. Визнано, що заступники начальника державної установи «Замкова виправна колонія № 58» ОСОБА_1., ОСОБА_2 та начальник оперативного відділу ОСОБА_3 не є «катами», «перевертнями в погонах», «гнидами», «зрадниками» на телеканалі « Рада ».

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач є впливовою, авторитетною особою, обраний народним депутатом України VIII скликання, тому поширена ним негативна та недостовірна інформація набула

широкого розголосу, є вагомою і тим самим суттєво принижує честь

та ділову репутацію позивачів серед широкого кола осіб. Позивачі

є військовослужбовцями, проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, обіймають посади старшого начальницького складу. Висвітлення недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів, відбулося під час виконання позивачами службових обов`язків, тому позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача публічно вибачитись перед позивачами не підлягають задоволенню, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено статтями 16, 277 ЦК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня

2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану його представником Атаманюком В. М. , задоволено частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 21 лютого 2018 року в частині визнання, що заступники державної установи «Замкова виправна колонія № 58» ОСОБА_1., ОСОБА_2 та начальник оперативного відділу ОСОБА_3 не є «катами», «перевертнями в погонах», «гнидами», «зрадниками» скасувати та в цій частині ухвалено нове рішення.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 про визнання заступників державної установи «Замкова виправна колонія № 58» ОСОБА_1, ОСОБА_2 та начальника оперативного відділу ОСОБА_3 такими, що не є «катами», «перевертнями в погонах», «гнидами», «зрадниками», відмовлено.

У решті рішення суду залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що інформація, яку просять спростувати позивачі, є негативною та принижує їхню честь та гідність.

Разом з тим на порушення вимог статті 277 ЦК України суд першої інстанції ухвалив визнати, що заступники начальника державної установи «Замкова виправна колонія № 58» ОСОБА_1., ОСОБА_2 та начальник оперативного відділу Державної установи «Замкова виправна колонія

№ 58» ОСОБА_3 не є «катами», «перевертнями в погонах», «гнидами», «зрадниками», що є помилковим, оскільки цивільне законодавство не визначає такого способу захисту порушеного права, тому позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду,

представник ОСОБА_4 - адвокат Атаманюк В. М., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким

у задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваних рішеннях судів попередніх інстанцій відсутні посилання на докази і на дослідження будь-яких обставин, пов`язаних із наявністю негативних наслідків у позивачів внаслідок поширення відповідачем інформації.

Одночасно в рішеннях судів згадується про наявність скарг на позивачів від засуджених, однак ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції не надали відповідної оцінки вказаним обставинам.

Зазначає, що позивачі є військовослужбовцями, проходять службу

в органах Державної кримінально-виконавчої служби, обіймають посади старшого начальницького складу. Враховуючи, що вони мають широке коло повноважень згідно з чинним законодавством і утримуються за рахунок Державного бюджету України, відповідно до визначень, наведених

у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого

2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вони

є публічними фігурами, у зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 17 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 - перший заступник начальника державної установи «Замкова виправна колонія № 58», підполковник внутрішньої служби, ОСОБА_2 , - заступник начальника державної установи «Замкова виправна колонія № 58» із соціально-виховної та психологічної роботи, майор внутрішньої служби, ОСОБА_3 - начальник оперативного відділу державної установи «Замкова виправна колонія № 58», майор внутрішньої служби.

ОСОБА_4 є народним депутатом України VIII скликання. ІНФОРМАЦІЯ_3 в прямому ефірі телеканалу «Рада» під час брифінгу повідомив таке: «Я зараз Вам озвучу на всю Україну прізвища тих катів перевертнів,

в першу чергу це заступники: ОСОБА_2 , цей негідник

у моїй присутності намагався ув`язненим показати, що я тут ніхто, а він тут хазяїн на цій колонії; заступник ОСОБА_1 та начальник оперативного відділу ОСОБА_3 . Це люди, які особисто власними руками катують ув`язнених у цій колонії, непросто катують, там ціла система опрацьована. Там якось їх і підвішують,

і розпинають, і розтягують, і вогнем катують. Все це є у мене зафіксоване.

Я буду вимагати, щоби ці кати були покарані, і я хочу, щоби уся країна знала - що це непросто кати - вони є зрадники. Ми, уряд, парламент, робимо все можливе щоби якнайшвидше стати повноцінним, рівноправним членом Європи, а ці гниди своїми злочинами пхають нам палки в колеса».

Цей виступ ОСОБА_4 розміщений в мережі Інтернет на сайті « YouTube » за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1

під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та доступний для загального перегляду.

Згідно із службовими характеристиками, виданими начальником державної установи «Замкова виправна колонія № 58» від 06 грудня 2017 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 характеризуються позитивно, професійно виконують свої посадові обов`язки, дисциплінарних стягнень не мають.

Висновком службового розслідування за матеріалами перевірки інформації, що викладена народним депутатом ОСОБА_4 від 30 серпня

2017 року, яка проведена Міністерством юстиції України встановлено, що відомості, викладені у зверненні народного депутата ОСОБА_4 щодо неправомірних дій представників адміністрації державної установи «Замкова виправна колонія № 58», свого підтвердження не знайшли та

не відповідають дійсності.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката

Атаманюка В. М. задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України).

Згідно з статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), та частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане

з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

У пункті 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду

з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язанапереконатися в її достовірності.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України 2004 року обов`язок довести, що поширена інформація

є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідач поширив твердження про те, що позивачі вчиняли кримінально карні діяння, принижували людську гідність осіб, що відбувають покарання, особисто катують ув`язнених у виправній колонії, що все це є у нього зафіксоване. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних фактів суду не надав, а навпаки, у касаційній скарзі зазначив, що вказана інформація - це оціночне судження.

Разом з тим, у цьому повідомленні є конкретний факт, підстава, особи, які вчинили такі діяння, а тому вони не можуть бути визнані оціночними судженнями.

Судом встановлено, що висновком службового розслідування за матеріалами перевірки інформації, що викладена народним депутатом ОСОБА_4 від 30 серпня 2017 року, яка проведена Міністерством юстиції України, встановлено, що відомості, викладені у зверненні народного депутата ОСОБА_4 щодо неправомірних дій представників адміністрації державної установи «Замкова виправна колонія № 58», свого підтвердження не знайшли та не відповідають дійсності.

Відповідно до листів Міністерства юстиції України від 14 серпня 2017 року № 548-17/К-386, від 14 серпня 2017 року № 546-17/С-389, від 30 серпня

2017 року № 600-17/Т-419, від 21 вересня 2017 року № 652-17/12-461 проведено перевірку, якою встановлено, що відомості викладені

у зверненнях засуджених, які відбувають покарання, свого підтвердження не знайшли.

Згідно з інформацією, наданою Ізяславським районним судом Хмельницької області 13 лютого 2018 року, відомості щодо обвинувальних вироків

за 2017 рік стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до листа Прокуратури Хмельницької області від 20 лютого

2018 року впродовж 2016-2018 років слідчим відділом Прокуратури Хмельницької області стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 обвинувальні акти до суду не направлялись, про підозру

у вчиненні кримінальних правопорушень вказаним особам не повідомлялось.

Суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що позивачі довели факт поширення про них негативної та недостовірної інформації, яка принижує їхню честь, гідність та ділову репутацію, і викладене не

є оціночним судженням.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, врахувавши зміст поширеної відповідачем інформації щодо позивачів у її системному зв`язку з фактичними обставинами справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у частині визнання недостовірною та такою, що принижує їхню честь та гідність, ділову репутацію, інформацію, поширену ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час брифінгу на телеканалі « Рада », який також був розміщений в мережі Інтернет на сайті « YouTube », а тому вказана інформація підлягає спростуванню.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Ухвалою суду касаційної інстанції було зупинено виконання постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року до закінчення касаційного розгляду справи.

Згідно із частиною третьою статті 436 ЦПК Українисуд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Атаманюка Володимира Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 21 лютого 2018 року у не зміненій при апеляційному перегляді частині

та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Поновити виконанняпостанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк