Справа № 350/469/20
Провадження № 22-ц/4808/758/20
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадженнясправу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду, ухвалене у складі судді Калиній Г.В. 23 квітня 2020 року в смт Рожнятів,

в с т а н о в и в :

27 березня 2020 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересахякої діє адвокат Малетин А.Я., звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання.

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 21.01.2017 року перебуваютьу зареєстрованому шлюбі, у якому в них народилися: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилаючись на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за трьома дітьми, які проживають із нею, до досягнення ними трирічного віку, а відповідач ухиляється від її утримання, хоча може надавати таке, оскільки є фізично здоровим і працездатним, працює за кордоном, не має інших утриманців, крім спільних дітей, та з нього не проводиться стягнення аліментів на утримання дітей за виконавчими документами, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття наймолодшої дитини.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 23 квітня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання по 1 000 грн. щомісячно та 1 500 гривень витрат на отримання правничої допомоги.

Ухвалено стягнення аліментів розпочати з 30.03.2020 року і продовжувати до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що законом передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною, яка проживає з нею, трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, та врахувавши те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі буде відповідати інтересам як дітей, так і дружини, обставинам справи і вимогам Закону.

Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти на її утримання у розмірі заявлених позовних вимог. При цьому відповідач не працює та сплачує аліменти на утримання дітей.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено жодного доказу щодо його платоспроможності та можливості надання матеріальної допомоги, зокрема і щодо отримання ним доходів, натомість зазначено, що позивачка не довела можливість сплати ним аліментів на її утримання у розмірі позовних вимог.

Судом не враховано його скрутне матеріальне становище, в якому він опинився у зв`язку з тим, що на даний час не працює, не має можливості знову виїхати за кордон на роботу, яка в минулому мала сезонний характер, єдиним джерелом його доходів на даний час є допомога по безробіттю, яка буде виплачуватися у мінімальному розмірі. Крім того, він зобов`язаний виконувати рішення суду про сплату аліментів на утримання дітей у загальній сумі 3 300,00 грн. за рахунок власних заощаджень.

Вказує, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у сумі 1000 грн. є необґрунтовано завеликим, враховуючи його матеріальне становище та той факт, що він сплачує кошти на утримання дітей. При цьому, свідченням матеріального становища платника аліментів є дохід, який отримує особа, майно, яке їй належить, витрати особи на утримання такого майна та витрати на своє утримання та утримання членів своєї сім`ї, а жодного доказу про те, що він може надавати матеріальну допомогу, позивачем до матеріалів справи не долучено.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього витрати на отримання правничої допомоги, оскільки на підтвердження здійснення таких не долучено жодного документа, зокрема, договору про надання правової допомоги, розрахунку наданих послуг, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку. Також позивачем не було надано жодного доказу про те, що отримана адвокатом сума пов`язана із наданням правничої допомоги саме стосовно даної справи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що сторони з 21.01.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 21.01.2017 року Долинським районним відділом РАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с. 3).

Від шлюбу в сторін є: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 19.05.2017 року серія НОМЕР_2 , від 18.05.2018 року серія НОМЕР_3 та від 17.10.2019 серія НОМЕР_4 (а. с. 7-9).

Діти проживають з матір`ю, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 77, виданої 29.01.2020 року Лоп`янським старостинським округом Долинської об`єднаної територіальної громади (а. с. 6).

З копії трудової книжки відповідача серія НОМЕР_5 вбачається, що він звільнений із останньої займаної посади 09.03.2015 року за згодою сторін (а. с. 20, 21).

Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких обставин: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст. 84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 20.03.2020 року у справі № 350/288/20 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1 100,00 грн. на кожну дитину, що визнається сторонами.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції врахувавши, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, однак на час розгляду справи тимчасово не працює, а також сплачує аліменти на утримання дітей в загальній сумі 3 300 грн. та не має інших утриманців, дійшов вірного висновку про те, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, у меншому розмірі, ніж заявлений позивачкою, а саме 1 000,00 грн.

Посилання апелянта на те, що він що на даний час не працює, не має можливості знову виїхати за кордон на роботу, яка в минулому мала сезонний характер, єдиним джерелом його доходів на даний час є допомога по безробіттю та що він зобов`язаний виконувати рішення суду про сплату аліментів на утримання дітей не спростовують висновків суду, оскільки судом першої інстанції враховано дані обставини при визначенні розміру утримання позивачки.

Враховуючи, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів, якими підтверджується його майновий стан, посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не встановлено можливості надання ним матеріальної допомоги, зокрема і щодо отримання ним доходів, не заслуговують на увагу та не є підставою для звільнення його від сплати аліментів дружині на її утримання або зменшення визначеного судом першої інстанції, виходячи з принципів розумності і справедливості, розміру таких.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для вирішення питання про стягнення з відповідача понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу необхідно відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України визначити розмір таких згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, учасник справи повинен подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Малетином А.Я., чи його копія, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, копії квитанцій, акта приймання-здачі виконаних робіт, тому суд першої інстанції безпідставно стягнув витрати на правничу допомогу.

Таким чином заявлені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу не є доведені, належним чином не обґрунтовані та документально не підтверджені.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 376 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Рожнятівського районного суду від 23 квітня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 500 гривень витрат на отримання правничої допомоги підлягає скасуванню.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 23 квітня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 500 гривень витрат на отримання правничої допомоги скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 01 липня 2020 року.