Справа № 635/1998/20
Провадження по справі № 2/635/1702/2020
У Х В А Л А

16 червня 2020 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі судді Савченка Д.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Треті особи: Державний нотаріус Коваленко Лариса Олександрівна, Державний нотаріус Кормілець Юлія Миколаївна, про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Треті особи: державний нотаріус Коваленко Лариса Олександрівна, державний нотаріус Кормілець Юлія Миколаївна, в якій просить визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори 15.09.2016, зареєстрований під №7-1103.

16.06.2020 позивачем подано до суду заяву, в якій останній просить заборонити вчиняти дії, пов`язані з відчуженням житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом.

В обґрунтування заяви зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. В разі визнання недійсним заповіту в судовому порядку позивач буде мати право на частину спадкового майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , а тому існує необхідність в застосуванні забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Судом встановлено, що змістом позовних вимог є визнання недійсним та скасування заповіту ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори 15.09.2016, зареєстрований під №7-1103, водночас, в заяві про забезпечення позову заявник просить заборонити вчиняти дії, пов`язані з відчуженням житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом.

Таким чином, відсутні ризики, в разі задоволення позову, утруднення виконання судового рішення, оскільки зміст вимог за заявою про забезпечення позову не пов`язаний з предметом позову, а отже, відсутні підставі для забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.149 ЦПК України.

Крім того, суду не надано доказів належності будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, суд вважає не доведеним, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі його задоволення, а тому відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153, 247 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Треті особи: Державний нотаріус Коваленко Лариса Олександрівна, Державний нотаріус Кормілець Юлія Миколаївна, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Строки, зазначені у даній ухвалі, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Д.М. Савченко