Ухвала

09 червня 2020 року

м. Київ

справа № 522/12362/18

провадження № 61-7530 ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, про поділ майна, визнання права власності та визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року в частині відмови у позові про поділ майна та визнання права власності на 1/2 частину квартири, визнання недійсним іпотечного договору, скасування заборони відчуження квартири, зняття арешту з квартири та вилучення запису про іпотеку скасовано та ухвалено нове в цій частині, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/2 частку ізольованої квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох житлових кімнат, житловою площею 94,7 кв. м та підсобних приміщень, загальною площею 185,5 кв. м.

Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 19 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 Скасовано заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом, знято з її арешт та вилучено запис про іпотеку цієї квартири з Державного реєстру іпотек.

Визнано нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року в частині скасування заходів забезпечення позову у вигляді зупинення продажу вказаної вище арештованої квартири на електронному торговому майданчику Державного підприємства «СЕТАМ», вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

До Верховного Суду 27 квітня 2020 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» подало касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2020 року указану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано, відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України, надати суду касаційну скаргу з зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, у строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину.

У травні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, з яких вбачається, що недоліки усунутов повному обсязі.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України вухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 19 березня 2018 року (провадження № 61-11466св18), від 23 грудня 2019 року у справі № 757/972/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження заявник зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, застосування норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права відповідно до пункту 4 частини першої статті 411 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» на постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі містяться доводи про те, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовані норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду і таке застосування, на думку заявника, призвело до порушення норм матеріального та процесуального права шляхом неправильного їх застосування судом.

Крім того, заявник просить зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року до закінчення касаційного провадження, посилаючись на те, що сторони мають змогу зареєструвати право власності на спірну квартиру, враховуючи що всі обтяження зняті, існує загроза відчуження цієї квартири, яка була придбана за кредитні кошти, які не повернуті, та відносно стягнення яких є судове рішення, яке набрало чинності, однак протягом тривалого часу не виконується.

Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України, частини першої статті 436 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Ураховуючи те, що до клопотання заявник не додав жодних доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення, та вказує лише на ймовірність певних наслідків, клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до положень підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 185, 390, 393, 395 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України та Законом № 540-IX, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/12362/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, про поділ майна, визнання права власності та визнання договорів недійсними.

Відмовити у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк з дня вручення копії цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара