Справа № 172/415/20
Провадження № 2/172/207/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2017 року запустив новий проект монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт, зокрема ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн.

За час користування кредитними коштами відповідач не виконував умови договору та несвоєчасно сплачував кредитні платежі, через що станом на 06.03.2020 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 51712,34 грн., що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 19251,66 грн., заборгованості за пенею та комісією - 32460,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою судді від 21.05.2020 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Чирва В.Г. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, у судове засідання не з`явився.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

13.07.2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, з умовами якого був ознайомлений.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого ОСОБА_1 підтвердив та зобов`язався виконувати його умови.

Позивачем долучено до позову довідку від 06.03.20 про те, що 13.07.18 ОСОБА_1 в АТ "Універсал Банк" відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання анкети-заяви до договору. Максимальний кредитний ліміт по даному поточному рахунку становить 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 перед кредитором станом на 06.03.2020 року становить 51712,34 грн., що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 19251,66 грн., заборгованості за пенею та комісією - 32460,68 грн.

Разом з тим, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, на які посилається позивач у позовній заяві, до позову у порушення ст. 43 ЦПК України не долучені, а анкета-заява не містить даних щодо відповідальності у вигляді штрафів, пені чи комісії та умов за яких вони застосовуються.

З розрахунку видно, що позичальником станом на 27.08.2018 року фактично використано тіло кредиту 14998,64 грн. Далі банком здіснювалося нарахування відсотків, які були зараховані до загальної заборгованості. Однак нараховані грошові суми у вигляді відсотків фактично не отримувались та не використовувались позичальником, а тому не можуть бути складовою частиною тіла кредиту. Крім того, сам позивач зазначив, що на рахунку встановлений кредитний ліміт у сумі 15000,00 грн., але до стягнення зазначено тіло кредиту на 4251,66 грн. більше. Яким чином позичальник міг використати більше кредитних коштів ніж йому надано банком у позовній заяві та доданих документах позивачем не зазначено та й фізично неможливо.

Таким чином, суд вважає доведеною суму заборгованості за тілом кредиту, яку слід стягнути з відповідача - 14998,64 грн.

В частині позовних вимог про стягнення пені та комісії суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг саме в такій редакції, на яку посилається позивач у позовній заяві.

Крім того, у позовній заяві йдеться про штраф у разі прострочення мінімального платежу понад 90 днів. Однак, про жодні умови, які встановлюють відповідальність у вигляді спллати пені та комісії не зазначено. При цьому банк вимагає стягнути з відповідача саме пеню та комісію.

Також позивачем під час нарахування пені не враховано вимоги Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» слід стягнути суму заборгованості в розмірі 14998,64 грн.

Крім того, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн. (судовий збір), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

2. Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» () заборгованість в розмірі 14998 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 64 копійки, що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 14998,64 грн.

3. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» () понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк